MrsKorea & mily2 nélkül ez az epizód nem jöhetett volna létre.
~ 68. rész ~
- Park hadnagy! - Mi történt? Hol van Őfelsége?
Nincs itt. Eltűnt!
Hogy mondta? Ön a király?
Sajnálom. Nem akartalak megtéveszteni, de valahogy ez most így alakult.
Ó, te jó ég, kérem, bocsásson meg. Hogyhogy nem ismertem fel Felségedet?
Ugyan hogyan ismerhettél volna fel ilyen álruhában?
Most pedig elmondhatod, hogy téged hogy hívnak.
Felség, azt mondja, ön sem ismert fel engem?
Én vagyok az! A kancellár!
Micsoda?
Ha ön a király, akkor én sem lehetek más, mint a kancellár!
Na idehallgass, most biztos azt hiszed, csak vicceltem, de...
Várjon! El kell rejtőznünk! Jöjjön velem!
Most nincs időnk a színészkedésre. Ez az út a Geumchun-híd felé vezet.
Ne jöjjön ide többé. Megértette?
Várj! Várj egy percet!
Még hogy király! Micsoda egy félnótás!
És én még azt hittem, jó emberismerő vagyok! Most kezdhetek mindent az elejéről!
Még mindig a közelben lehetnek, ezért alaposan kutassatok át mindent. Megértettétek?
Nem hinném, hogy Őfelsége fogságba esett volna.
Úgy tűnik, ők ugyanúgy megzavarodtak a robbanás hallatán, mint mi.
Akkor vajon hová tűnhetett Őfelsége?
Én a hegyekben folytatom a keresést. Térjetek vissza a palotába, és hozzatok még több testőrt.
- Suh hadnagy, te maradj itt. - Itt?
Mivel itt váltunk el Őfelségétől, nagy valószínűséggel ide is fog visszajönni.
- Nem késlekedhetünk. Siessünk! - Rendben.
- Ha engem kerestek, erre semmi szükség. - Felség!
Felség, mi történt? Merre járt?
Bocsássatok meg. Bizonyára aggódtatok miattam.
- Egy kis baleset ért, semmi több. - Hogyan? Baleset?
- Úgy érti, a robbanás...? - Igen, azért én voltam a felelős.
Nos, hogy őszinte legyek, a Kancellárom műve volt.
Kancellár...?
Hogy érti ezt, Felség? A Kancellár segített önnek?
Később majd beavatlak titeket a részletekbe. Most sok dolgunk van.
- Egy hónap múlva hajó érkezik Csingből? - Igen, Felség.
A nyomozásaink során kiderítettük, hogy Csingből érkező kereskedőknek álcázzák magukat.
Így adják át nekik az adósaikat.
Megerősítették, hogy a hajó Songpán keresztül érkezik majd.
Ebben az esetben nem a főhadiszállásukra kellene most lecsapnunk.
Szeretné megvárni a következő akciójukat?
Így van. Le akarok tartóztatni mindenkit, beleértbe a csingbeli kereskedőket,
akik megveszik a rabszolgákat.
Csak így tudhatjuk meg, mi történt azokkal, akiket már eladtak.
- Parancsnok. - Igen, Felség?
Egy hónap múlva rajtaütést tartunk azokon, akik az emberkereskedelemért felelősek.
Addig tartsa szemmel a főhadiszállásukat. Megértette?
Igen, Felség! Úgy lesz!
Úgy hallottam, történt valami a Királlyal, miközben ma a palotán kívülre látogatott.
Mi volt az?
Így történt, Excellenciás uram. A testőrei szerint némi összetűzésbe keveredett.
De egy akadémiai tudós segítségével Őfelsége épségben kiszabadult.
- Hogyan? Egy akadémiai tudós segítségével? - Igen, Excellenciás uram.
Hogyan? Nem hisz nekem?
Ha ön a király, akkor én sem lehetek más, mint a kancellár!
- Nincs odakinn senki. - Hadd nézzek ki én is!
Honnan tudott arról a helyről?
Felség, Chae tanácsadó megérkezett.
Hát nem furcsa, hogy az az akadémiai tudós éppen abban a pillanatban bukkant fel?
Egyetértek. Fura, hogy tudott arról a helyről.
Lehet, hogy valamilyen módon érintett az ügyben. Megbíztam Park hadnagyot, hogy járjon utána.
Úgy tűnt, jártas az új találmányokban, és művelt a tudományok terén.
Használt valami szerkezetet abban a raktárban, melyről még sosem hallottam.
Nem tudom, ki lehet ez a férfi, de úgy látom, felkeltette Felséged érdeklődését.
Igen. Mivel megszökött az Akadémiáról, úgy tűnik, nem sok kedve lehet a tanuláshoz.
De másképpen még a hasznunkra lehet.
Emellett a szeme szinte csak úgy ragyogott az intelligenciától.
Olyannak tűnt, mint Hong titkár, mikor még trónörökös voltam.
Felség...!
Felség, Nam eunuch vagyok.
Felség, későre jár az idő.
Ideje nyugovóra térnie.
Hadd maradjak még egy kicsit. Nem hinném, hogy olyan könnyen álomra szenderülnék.
Azon tűnődök, vajon Hong titkár hogyan reagált volna abban a helyzetben.
Értesítette volna az Akadémia tudósait, hogy keressék meg.
A türelmetlensége valószínűleg ilyesmit eredményezett volna.
Nem így gondolja?
Felség...
Igen, gyakran elgondolkozok ezen.
Ha valami jó vagy rossz történik...
... azon töprengek, Hong titkár vajon mit tenne...
... vagy mit mondana ilyen helyzetben...
Felség, tudom, mennyire kedvelte Hong titkárt.
De felségárulás vádjával elítélt bűnöző.
Nem szabad, hogy gyakran gondoljon rá...
Nam eunuch, azt beszélik, Hong titkár egyáltalán nincs jó állapotban.
Nem azt mondom, hogy megbocsátok neki mindenért.
Tudom, hogy nem lenne szabad rá gondolnom.
De előbb volt ő a legközelebbi barátom,
mint alattvalóm, aki engem szolgált.
Aggódok, hogy történik vele valami, míg száműzetésben van.
Képtelen vagyok kiverni őt a fejemből.
Felség...
Hong titkár!
Még mindig nem tértél magadhoz...
Hogy mersz Őfelsége kegyelmére várni?
Hogy merészeled azt hinni, hogy Őfelsége magához hív majd?
Még mindig nem vagyok magamnál...
Emlékszik még, Felség?
Aznap, amikor eljött hozzám a tömlöcökhöz,
azt mondta, képtelen elfelejteni a pillanatot, amikor először találkoztunk.
Én is ugyanígy érzek, Felség.
Sok dolog volt, amit szerettem volna még elérni.
Felséged oldalán akartam állni egészen addig,
míg mindent el nem ért, amit csak szeretett volna.
Életem hátralevő részében...
... Felségedet akartam szolgálni.
Talán következő életünkben,
ha újra találkozhatunk...
Akkor vajon...
... meg fog tudni bocsátani nekem?
Meg tud majd bocsátani ennek a bűnös léleknek?
Visszafogad majd?
Ne csinálja ezt még egyszer! Majdnem bajba keveredtem emiatt!
Sajnálom. Jó kedvem volt ma reggel, és úgy döntöttem, elmegyek horgászni.
Kerestem önöket, de sehol sem találtam senkit.
Már megint játszottak múlt éjjel?
- Honnan... honnan tudta? - Legyen óvatos. Mi lesz, ha megszökök?
Micsoda?
Valami azt súgja, ma jó napom lesz.
Szépet álmodtam múlt éjjel.
Még egy ilyen álom, és a bitóra kerülök!
Egy pillanat.
Emlékszik még arra a tisztre, aki nemrég meglátogatott?
- Arra a Birodalmi Testőrre? - Igen.
Ha valaha ismét eljönne,
adja ezt oda neki.
Miért akarja nekem adni? Adja oda maga!
Igen, azt hiszem, igaza van.
De félek, el fogom felejteni. Ezért kérem rá önt.
És mivel lehet, hogy ezt is elfelejtem majd...
Mondja meg neki...
... hogy sajnálom... és köszönök mindent.
Kérem, tegye ezt meg értem.
Felség, komolyan gondolta, amit az imént mondott?
Igen, így van.
- De ha ez kitudódik... - Tudom, mit akarsz mondani.
Ezért kérlek, hogy titokban intézd el nekem.
Nem forgatok semmit a fejemben. Csak mondanom kell neki valamit.
Bármikor tudnék levelet küldeni neki rajtad keresztül.
De valami okból ezt személyesen akarom neki elmondani.
Csupán arra lenne szükségem, hogy a főváros határáig hozzátok őt. Képesek lesztek rá?
Felség...
De valami okból ezt személyesen akarom neki elmondani.
Csupán arra lenne szükségem, hogy a főváros határáig hozzátok őt.
Egy kis időre vissza akarják vinni az elítéltet a fővárosba?
Igen, kérdéseink lennének hozzá.
Hamarosan visszahozzuk őt, ezért kérem, egyezzen bele.
Jól van. Elvégzem a szükséges előkészületeket. Kérem, várjon meg itt.
Uram!
Ez önnek szól.
Ez mi?
Uram! Én vagyok az, Dae Su!
Uram!
Mi folyik itt? Nincs odabenn!
- Azt mondtad, meg se mozdult! - Így is van!
Uram!
Uram! Uram! Nyissa ki a szemét!
Valaki! Segítsetek!
Menjetek, és hívjatok egy orvost! Gyorsan!
Uram! Uram!
Felség, Nam eunuch vagyok.
Gyere be.
- Mi a baj? - Sürgős üzenet érkezett Park hadnagytól.
- Egy sürgős üzenet jött Park hadnagytól? - Így van, Felség.
Add ide.
Hogy lehetséges ez?
Felség!
Ő egy bűnöző! Ezt nem teheti!
- Félre, Tanácsos! - Nem, Felség! Ezzel bajba keveri magát!
Látnom kell Hong titkárt! Látnom kell őt, mielőtt még történne vele valami!
Felség! Felség!
Hogy van?
Mondjon valamit!
Már túl késő.
Uram! Uram!
Hogy van Hong titkár?
Felség!
Hong titkár!
Hong titkár! Én vagyok az. Hallod, amit mondok?
Én vagyok az! Itt vagyok, Hong titkár!
Térj magadhoz, Hong titkár! Mondanom kell valamit!
Hong titkár!
Felség...
Uram! Hall minket?
Hong titkár!
Én vagyok az! Felismersz?
Hong titkár!
Sajnálom...
Bocsáss meg, amiért így magadra hagytalak!
Bocsáss meg, amiért ilyen későn jöttem! Bocsáss meg nekem, Hong titkár!
Tudod, Hong titkár...
Én sosem hibáztattalak.
Sose vetettelek ki a szívemből.
Kérem, ne folytassa...
Nem kell mondania semmit...
Hong titkár!
A puszta tény, hogy eljött...
Hong titkár...
Kérem, ne eméssze magát miattam...
... Felség.
Felség...
Őszinte voltam...
Őszintén...
... hűséges voltam önhöz, Felség.
Tudom! Tudom, Hong titkár!
Soha nem fogom elfelejteni.
Az együtt töltött időt...
Az összes, közös emléket...
Mindent...
Sosem feledem őket, Felség.
Uram! Uram!
Hong titkár!
Nyisd ki a szemed, Hong titkár!
Hong titkár!
Hong titkár! Térj magadhoz!
Hong titkár! Hong titkár!
Ne, Hong titkár! Nézz rám!
Hát nem azt mondtad, hogy még mennyi mindent szerettél volna értem megtenni?
Hát nem azt mondtad, hogy ugyanazokat az álmokat hajszoltad, mint én?
De...
Hogy tehetted...?
Hogy tehetted ezt velem?
Hogyan lehetséges ez...?
Hogy tehetted ezt velem?
Uram!
Uram...
Hong titkár...
Jól van. Most elmehetsz.
Igenis, Felség.
Felség...
Ha a sors könyvében ez volt megírva,
nem tudom, miért gyűlöltem őt ennyire.
Felség...
Elég a sírásból! Ettől még nem tér vissza belé az élet!
Elhallgass, asszony!
Megsebzett szívem sosem fog begyógyulni!
Olyan jól a gondomat viselte, erre én mit tettem vele, amikor száműzetésbe vonult?
Kővel dobáltam őt!
Ne mondd ezt! Csak úgy tettél, mintha megdobtad volna!
Ugyan mi a kettő közt a különbség? Mi a különbség?
Uram! Kérem, bocsásson meg nekem!
Kérem, bocsásson meg ennek az átkozott léleknek!
Ne sírj már!
Nem gondoltam volna, hogy Hong Gook Young így hal meg.
Ez talán még megváltást is jelenthet számára.
Borzalmas élete lett volna hatalom és befolyás nélkül.
Mégis azt beszélik, Őfelsége a halálakor mellette volt, és a lelke békésen távozott.
- Őfelsége temetést rendelt el a számára? - Igen, Felség.
A Birodalmi Testőrség holnap végső nyughelyére kíséri Hong titkárt.
Felség...!
Hamarabb el kellett volna mennem hozzá.
Minden az én hibám.
Már sokkal hamarabb el kellett volna mondanom, hogy megbocsátottam neki.
Ha megtettem volna,
nem kellett volna így meghalnia.
Olyan keményen dolgozott mellettem.
De én hátat fordítottam neki.
Biztos keserű érzésekkel gondolt rám.
Biztos megbánta, hogy engem szolgált.
Felség!
Ez tévedés!
Hát már elfelejtette az utolsó szavait?
Ahogy ön rá, úgy Hong titkár sem gondolt Felségedre keserűen.
Biztos, hogy boldogan gondolt vissza...
... azokra az évekre, mikor Felségedet szolgálta.
Mivel hallhatta utolsó szavait,
tudja, hogy miként érzett. Kérem, ne eméssze magát miatta.
Dae Su...
Uram!
Nyugodjék békében...!
Mihez kezdjünk majd, ha szívünk önért kiált?
Mondja meg, mit tegyünk!
Soha nem felejtelek el, Hong titkár.
Sosem feledem a közös álmainkat.
Mindig emlékezni fogok az irántam tanúsított hűségedre.
Halálom napjáig emlékezni fogok rá.
Uram, szeretné, hogy elvigyem ezeket a Szertartások Hivatalába?
Igen, úgy szól a parancs, hogy szolgáltassunk némi információt az új damókról.
Tak festő majd elkísér.
Miért van szükségük ezekre az adatokra ilyen hirtelen?
Szerintem Őfelsége át akarja alakítani az Akadémiát.
Átalakítani? Csökkenteni fogják a festők számát?
Nem, de szerintem festőket szeretne rendelni a palotába.
Hogyan? Festőket a palotába?
Ha közülünk választanak udvari festőket,
az olyan, mint valami előléptetés, nem?
Várjunk egy percet. Rám ez milyen hatással lesz?
Uram! Hallottam, Park igazgató úr megkérte önt, hogy menjen a palotába. Igaz ez?
- Mi? Igen... igaz... - Akkor vigyen magával!
- Igen, én is olyan rég láttam már Sung úrnőt! - És majd nem hagyjuk, hogy Cho Bi zaklassa önt!
- Ezúttal nem! Menjetek a dolgotokra! - Hogyan? De hát miért nem?
Nem kockáztathatom meg, hogy miattatok bajba kerüljek. Ezért még csak eszetekbe se jusson!
Uram!
Tak festő, készülődj, hogy indulhassunk a palotába.
Nem látod, hogy dolgom van?
Elfoglalt vagyok, így menj egyedül.
Biztos? Biztos vagy benne, hogy nem akarsz jönni?
Így van.
- Mit csinálsz? - Na most már elég!
Ez meg mi? Útmutató az új damók számára?
Ide vele! Én szoktam az útmutatót készíteni!
Új damók? Yeo Jinre gondolsz?
Elment az eszed? Tudod te, mi forog itt kockán?
Mit érdekel az téged, hogy mit csinálok?
Akkor emlékezz is rá, hogy hívtalak! Nehogy később emiatt haragudj rám!
Miről beszélsz? Mindegy, eredj a dolgodra, ne zavarj!
- Felség... - Hát itt vagy.
Remélem, nem zavartalak meg a meghívásommal.
Ugyan, dehogy, Felség. Miben segíthetek?
Teázni és beszélgetni fogunk az udvari nemes asszonyokkal a Kyungwoong lakosztályban.
Úgy gondoltam, jó lenne, ha te is csatlakoznál hozzánk.
Máris kezdődik. Induljunk.
Igenis, Felség.
Négyszemközt kell beszélnem a Királynéval. Addig vonulj félre.
Igenis, Felség.
Most mihez kezdjünk, Úrnőm? Úgy tűnik, Hae Kyung királynő nem akarja, hogy menjünk!
Meddig tart ez még? Annyira bosszantó!
Azt mondod, így szól a törvény?
Igen, édesanyám. Sung úrnő is a női udvar tagja.
Úgy helyes, ha ő is részt vehet a beszélgetésen.
Lányom, azt akarod mondani, hogy nem tudod, mi a célja ennek az összejövetelnek?
A nemes hölgyek beszélgetnek majd a közelgő selyemceremóniáról a királyi család nőtagjaival.
Itt fejezzük ki előttük méltóságunkat és tudásunkat.
De mi lesz, ha kérdeznek valamit ettől a lánytól?
Mindannyiunkat kellemetlen helyzetbe hozhat a nemes asszonyok előtt!
- De édesanyám... - Befejeztem. Küldd őt vissza.
Bocsásson meg, édesanyám.
Mondhatok valamit?
Hát persze, lányom.
A Királynénak igaza van abban, hogy Sung úrnőnek velünk kellene jönnie.
De édesanyámnak is igaza van abban, hogy ez méltatlan lenne a női udvartartáshoz.
Ezért szerintem magunkkal kellene vinnünk Sung úrnőt. És ha kérdeznek tőle valamit,
megengedi, hogy én válaszoljak helyette?
Sung úrnő csak nemrég került a palotába.
Ezért nem jelent majd komoly problémát, ha nem tud válaszolni egy kérdésre.
Lányom...
A selyemceremóniát a Goryeo dinasztia létrejötte után vezették be.
~ Goryeo dinasztia: 918-1392 között ~
Azt jelképezi, hogyan készítették a nők a ruhákat, míg a férfiak a földeket művelték.
Mivel ez a folyamat országunk gazdaságának jelképe,
- önöknek is tovább kell ápolni ezt a szokást. - Igen, Felség.
Ha vannak kérdéseik, kérem, tegyék fel őket.
Ebben az esetben szeretnék kérdezni valamit Sung úrnőtől.
Hogyan öltözzenek fel a nők a szertartás idejére?
- Yoon ágyas, miért nem válaszolsz te a kérdésre? - Köszönöm, Felség.
A szokás először a kék színt követelte meg,
de később ez megváltozott indigókékre, aztán türkizre.
Előző uralkodónk azonban visszatért a második színhez, ezért indigókék ruhát kell viselnünk.
Igenis, Fenség.
Fenség, feltehetek egy kérdést? Egész életemben kíváncsi voltam a válaszra.
Természetesen. Kérem, kérdezzen.
Mi az oka annak, hogy ilyen gyakran változott az előírás a színeket illetően?
Szeretném tudni, miért változott ez mindig a selyemceremóniával kapcsolatban.
Megengedi, hogy én válaszoljak a kérdésére?
Felség, szabad?
Ha tudod a választ, akkor hallgatunk.
Köszönöm, Felség.
Mind tudják, hogy a szertartás során tiszteletünket tesszük a selyemhernyók istennője előtt.
Igen, Úrnőm.
Az istennő a Chunchu dinasztia királyának, Suh Reungnak hitvese volt.
A dinasztia előírásai szerint a királyné sárga ruhákat viselt, míg a többiek kéket.
Amikor a Ming dinasztia került hatalomra, megváltoztatták a ceremónia színét.
A mi királyi udvarunk követte a példájukat, és szintén indigókéket írt elő az asszonyoknak.
Azért változtatták meg később türkizre, mert az indigókék szín előállítása körülményes.
Célja volt emellett még az is, hogy különbséget tegyen a királyné és a többi nemesasszony között.
Kielégítő választ kapott a kérdésére?
Igen, tökéletes volt a válasz! Köszönöm, Úrnőm!
Ugyan, hölgyem, én köszönöm.
- Mi most indulunk, édesanyám. - Rendben, lányom.
Felség, este még meglátogatom, hogy szokás szerint tiszteletemet tegyem önnél.
Bocsásson meg, hogy szégyenkeznie kellett miattam, édesanyám.
Ugyan, semmi baj.
Váratlan kérdés volt.
Most hogyan vélekedik Sung úrnőről?
Miért kérdezed, lányom?
Azt hittem, Sung úrnő buta és műveletlen, mert egyszerű damo származású nő.
De ugyanolyan elegáns volt, mint a többi nemesasszony. Teljesen félreismertem őt.
Felség, Park hadnagy megérkezett.
- Kísérd be. - Igenis, Felség.
Szóval a tudós neve Jeong Yak Yong?
Igen, Felség. Már három éve a Seonggyungwan Akadémia hallgatója.
~ Seonggyungwan: legrégebbi és legrangosabb konfúciuszi akadéma; ma egyetemként működik ~
Ez egészen meglepő.
Azt hittem, nem érdekli a tanulás, de az eredményei egészen figyelemreméltóak!
Igen, az Akadémia szerint ő az egyik legkiválóbb hallgatójuk.
De valamiért sorozatosan megbukik a vizsgáin, és sokszor elmulasztja az óráit.
Emiatt már többször is felfüggesztették tanulói státuszát.
- Valóban? - Igen, Felség.
Már megint meg akarja mászni a falat?
Mit keres itt a király?
Miért nem mászik le onnan?
Kapuja is van az épületnek. Miért választja mindig a nehezebbik utat?
Szóval ha ezen a kapun kimegyek, az út elvezet engem Songgyobang felé?
Így van. A palotából ki-be mászkáló katonatisztek használják ezt az utat.
Nem is tudtam, hogy az Akadémiának itt is van egy kapuja! Maga hogy talált rá?
Most király helyett tudósnak fogja tettetni magát?
Na vigyázzon a szájára!
A nevem Yi Mu Duk. Akkor bukkantam erre a kapura, mikor itt tanultam az Akadémián.
Hogy őszinte legyek, én is megszöktem néha az óráimról.
Rögtön ezzel kellett volna kezdenie! Miért titkolta el előlem a valódi személyiségét?
A nevem Jeong Yak Yong.
- Jeong Yak Yong? - Így van.
Egyébként hova szokott mindig menni, amikor átmászik a falon?
Jó oka van arra, hogy lógjon az óráiról?
Emberek százai várnak rám.
Hogyan is ülhetnék itt, könyveket lapozgatva?
Emberek százai? Hogy érti ezt?
Semmi köze hozzá!
- Asszonyom! Hozzon még bort! - Jövök!
Szóval azt mondod, egy kormányhivatalnok erővel kilakoltatott a házadból?
Igen, azért vagyok most itt! Hallottam, hogy ön segít az olyan elesetteken, mint én!
Ne aggódj. Ez egészen biztos, hogy hatalommal való visszaélés.
Ezt a törvény bünteti, ezért ha írsz egy beadványt az Elöljáróságnak, ők segítenek majd.
Egy beadványt? Hiszen én analfabéta vagyok!
Emiatt sem kell aggódnod. Majd én megírom helyetted azt a beadványt, és elküldöm nekik.
- Hamarosan visszakapod a házadat. - Köszönöm, Uram! Hálásan köszönöm!
Azt mondod, jogi ügyekben segít az embereknek?
Igen, Felség. Akiknél érdeklődtem azt mondták, itt várja őket, és ingyen segít nekik.
Jártasnak kell lennie a jog útvesztőiben, ha ilyen esetekkel foglalkozik.
- Azt mondod, jártas a törvénykezésben? - Nem vagyok biztos benne.
De azt hallottam, még sohasem vesztett el egy pert sem.
Várjon egy pillanatra!
Ha nem jelent problémát, megnézhetem azt a beadványt?
- Ezt itt? - Én is segítséget akarok kérni tőle.
Látni akarom, elég jó-e ahhoz, hogy elvállalja az ügyemet.
- Tessék. - Köszönöm.
Egy pillanat! Hiszen ez a kézírás...!
Hogy lehetséges, hogy ez a tudós ilyen hamar megválaszolta mind a hét kérdést?
Én fogalmaztam meg a kérdéseket, de nem hittem volna, hogy bárki is képes lesz felelni rájuk.
Milyen meglepő. Hogy hívják ezt a tudóst?
Bocsásson meg, Felség, de nem tudjuk.
Hogyhogy nem tudják?
Nem írta rá a nevét a fogalmazására.
Tehát ő volt az! Ő adta azokat a válaszokat!
Nam eunuch! Odakinn vagy?
- Igen, Felség! - Hívd ide Chae tanácsost. Gyorsan!
Mit gondol, Tanácsos?
Ezek egy Jeong Yak Yong nevű tudós válaszai.
A tudása már első pillantásra is figyelemreméltó!
Akkor hát hogy lehet, hogy eddig megbukott a vizsgáin?
Azt hiszem, azért történhetett, mert meghökkentő és provokatív válaszai voltak.
A vizsgabiztosok bizonyára nem örültek a válaszainak.
De az idei vizsga más lesz.
Idén Shignyeonshi-vizsgát tartunk, és én leszek az egyik döntőbíró.
~ Shignyeonshi: általános, 3 évente megtartott államigazgatási vizsga ~
Máris kész vagy?
Válaszoltam minden kérdésre, így nincs több dolgom vele. Sok szerencsét!
Ezért buksz meg minden alkalommal!
Mi értelme indulni ezeken a vizsgákon? Úgyse engednek át!
Ezek azok a fogalmazások, melyek megfeleltek?
Igen, Felség.
- Mikor jelentjük be az eredményeket? - A Bárány órájában, Felség.
~ a Bárány órája: délután 1 és 3 óra között ~
- Ebben az esetben el kell halasztanunk egy kicsit. - Elnézést, de hogy érti ezt, Felség?
Kancellár, értesítse a Szertartások Hivatalát, hogy látni akarom az összes fogalmazást.
Mindet át akarom olvasni.
Hogyan?
Köszönöm, asszonyom!
- Asszonyom, kérek egy üveggel! - Igenis, Uram!
Hálásan köszönöm! Önnek hála visszakaptam a házamat!
Most megyek is!
Hát újra találkozunk.
Ó, már gondolkoztam, ki is lehet ön valójában! Ön volt a király, azaz Yi Mu Duk kísérője!
Igen. Egyébként hogy sikerült?
Micsoda?
Ugyan mi másról kérdezhetném? Arra voltam kíváncsi, megfelelt-e a vizsgán.
Ön elég butának tűnik. Ugyan mit csinálnék még itt, ha átmentem volna a vizsgán?
Már elmúlt a Bárány órája, szóval az eredményt már biztos kifüggesztették.
Milyen különös. Megnéztem, és még nem volt kitéve semmi.
Akkor biztos elhalasztották egy kicsit.
- Nos, én mentem. Viszlát. - Várjon.
Miért nem nézi meg az eredményeket?
Sose lehet tudni! Lehet, hogy az ön neve szerepel a lista élén!
Hogy mondja?
- Menjen, és nézze meg! - Semmi kedvem hozzá!
- Higgye el, megéri! - Azt hiszi, bárkit csak úgy átengednek?
- Ó, hát itt vagy. - Na, kinek sikerült?
Nem tudsz olvasni?
- Hiszen ez... - Te kaptad a legmagasabb pontszámot!
Gratulálok!
Őfelsége, a Király!
Te lennél Jeong Yak Yong a Seonggyungwanból, aki a legmagasabb pontszámot kapta?
Igen, Felség.
Értem. Élvezettel olvastam a válaszaidat a vizsga kérdéseire.
Köszönöm, Felség.
De milyen különös, hogy egy ilyen magas rangú kormányhivatalnok részt vesz a vizsgán!
Bocsásson meg, Felség, de azt hiszem, nem értem, mit...?
Hogyhogy nem érted? Kancellár uram, most miért mondod ezt?
Fel-... Felség!
Magyar felirat: Brigi (brigichan@hotmail.com)
http://yisanprojekt.uw.hu/
Időzítés: MrsKorea Javította: Brigi
Ez egy ingyenes fansub, rajongóktól rajongóknak. Kereskedelmi forgalmazása TILOS!
This is a FREE fansub. NOT for SALE!!! Get it for FREE @ d-addicts.com