MrsKorea & mily2 nélkül ez az epizód nem jöhetett volna létre.
Őfelsége, a Király!
~ 67. rész ~
Felség!
Ma, a negyedik hónap tizennegyedik napján,
ítéletet hirdetek a Királyné elleni merénylet gyanúsítottjai felett.
- A Kancellár olvassa fel az ítéletet. - Igenis, Felség.
Felség! Ez...!
- Mire vár, Kancellár? Folytassa! - De Felség, ez lehetetlen!
- Nem hallotta? Olvassa fel az ítéletet! - Nem, Felség! Azt nem tehetem!
- Nem fogadhatok el egy ilyen döntést! - Kancellár!
Felség!
Rendben. Akkor majd én felolvasom.
Felség!
Az elkövetők megsértették a királyt,
és felségárulást követtek el, melyért nem érdemelnek bocsánatot.
Ezért a negyedik hónap tizennegyedik napján a király Chuldóba száműzi...
... a bűnös Kang Jong Pilt, Chang Kyung Hót, és Kim Kun Dót.
Továbbá,
tettük kitervelője, a bűnös Hong Gook Young...
megfoszttatik minden rangjától és címétől, és száműzetik Gangneungba.
~ a koreai félsziget keleti tengerpartján fekvő, ma kb. Debrecennel azonos lakosú város ~
Felség...
Felség...!
Hong parancsnok személyes tárgyait eltávolítottuk az irodából.
Akkor küldjék át mindet a főhadiszállásra! Fejezzék be, de gyorsan!
Igenis... igenis, Uram!
Várj, Suh hadnagy!
Hallottad a híreket?
Miféle híreket?
Kihirdették az ítéletet, és Őfelsége megkímélte a parancsnok életét!
Micsoda? Ez biztos?
Hong Gook Young életben marad? Hogy történhetett ez?
- Én magam sem tudom. - Múlt éjjelig az a hír járta, ki fogják végezni!
Ezért van úgy mindenki meglepődve!
Vajon mi állhat a döntés mögött? Miért gondolta meg magát Őfelsége?
Ez lehetetlen, Felség! Kérem, fontolja meg újra a döntését!
Hong Gook Young bűnös és az életével kellene fizetnie ezért az arcátlan tettért!
Hogyan hagyhatja őt életben? Ez felháborító!
Így van! Ez a bűnöző latba vetette a befolyását, és megpróbálta meggyilkolni a Királynét!
- Hogy hagyhatja őt életben? - Hong Gook Young...
... nem próbálta megölni a Királynét.
Felség, hogy érti azt, hogy nem próbálta megölni a Királynét?
Igaz, hogy összeesküvést szőtt ellene.
De az utolsó pillanatban meggondolta magát.
Ezzel magyarázható, hogy nem esett bajom, annak ellenére, hogy ettem az ételből.
Felség, nem tudom, miféle ékes szavakkal tévesztette meg önt, csak hogy magát mentse,
de hogy bízhat a vallomásában?
Egészen biztos, hogy hazudik, csak hogy mentse a bőrét...!
Ez az információ nem Hong Gook Youngtól származik.
Ezek valós tények, melyek olyasvalakitől származnak, akiben megbízok.
Ezért hoztam azt a döntést, amit kihirdettem.
Igaz ugyan, hogy a Királyné elleni merénylet kitervelése megbocsáthatatlan bűn,
de mivel meggondolta magát és megpróbálta megfékezni az eseményeket,
meghagyom az életét.
Ezért senki se merjen vitába szállni a döntésemmel. Világosan beszéltem?
Nem, Felség, ezzel nem értünk egyet! Ez elfogadhatatlan!
Kérem, fontolja meg újra a döntését, Felség!
Kérjük, fontolja meg újra a döntését!
Szóval Felséged már előre tudott mindenről?
Igen, a Király értesített a döntéséről, mielőtt a megbeszélésre indult volna.
A barátod, Park hadnagy értesítette Őfelségét.
Őfelsége azt mondta, hogy ha a hír igaz, akkor életben akarja hagyni Hong parancsnokot.
Felkeresett, és megkérdezte, beleegyezek-e egy ilyen döntésbe.
Felség, nem úgy tűnik, mintha a hivatalnokok olyan könnyen elfogadnák ezt a döntést.
Ez az ügy ismét a kormány összeomlásához vezethet!
Felség!
Akkor sem fogom megváltoztatni a döntésemet.
De Felség...
Nam eunuch, készíts elő mindent. Az Ügyészségre kívánok menni.
Igenis, Felség.
Oldozzák el az elítéltet.
Felség...!
Miért nem mondtad el már az elején, mi történt valójában?
Attól, hogy nem vittem véghez a tervemet, még nem leszek kevésbé bűnös abban,
hogy hazudtam Felségednek, és megpróbáltam megölni a Királynét.
Semmin sem változtatott volna. Nem igaz?
Épp eléggé komoly bűn az, hogy visszaéltem Felséged bizalmával,
így csupán ezért nem érdemlek bocsánatot.
Nem érdemlek bocsánatot, Felség.
Igen.
Igazad van.
Még így is hazudtál nekem, és visszaéltél a bizalmammal.
A bűneid nem érdemelnek bocsánatot.
Úgy van, ahogy mondod...
... soha nem bocsáthatok meg neked.
Így ér hát véget minden.
Ez a legtöbb,
amit érted tehetek.
Soha többé...
... nem találkozunk.
Felség!
Felség, kérem, végeztesse ki az elkövetőt! Kérem, hallgassa meg a könyörgésünket!
- Hogyan? A Király? - Igen, Felség!
Felség! Minek köszönhetem a látogatását itt, a palotámban?
- Kérem, fáradjon beljebb! - Nem.
Semmi okom arra, hogy belépjek a palotájába.
Úgy tűnik, érdekes dolgok színhelye volt ez a palota.
Megpróbálta irányítani a Testőrség parancsnokát, hogy ismét hatással lehessen a kormányra.
Ez egy félreértés. Mindent azért tettem, hogy támogassam Felségedet...
Elég ebből, Felség!
Szóval így tette?
Így vezette tévútra a parancsnokot is?
Felség...
Hát persze, hogy így történt.
Ha valóban támogatni akar engem, akkor hasson a No Ron tagjaira!
Használja a befolyását arra, hogy elhallgattatja a tiltakozásaikat!
És soha többé ne merjen újra a kormány ügyeibe avatkozni. Megértette?
Ez volt az utolsó alkalom.
Nálam van az előző király végakarata.
Ne kényszerítsen rá, hogy elővegyem, Felség.
- Uram! - Ó, Dae Su...
Hallottam Őfelségétől, hogy te mondtad el neki, mi történt valójában.
Igen. De miért szeretett volna látni?
Néhány órán belül a parancsnok útnak indul száműzetésének helyére.
Hogyan? Ilyen hamar?
Igen, Őfelsége megparancsolta, hogy vigyék el, látva a heves tiltakozást.
A parancsnokunk nemsokára útnak indul. Tényleg nem akarsz elbúcsúzni tőle?
Elbúcsúzni? Ugyan miért? Nem egyszerű utazásról van szó!
Ha egyszer elmegy, soha többé nem láthatjuk majd őt.
Olyasvalaki volt, akivel a legtöbb időnket együtt töltöttük, nem számít, mi történt!
Nem gondolod, hogy el kellene búcsúznunk tőle?
- Na idefigyelj, Jang Bo... - Akkor csak menj! Én nem leszek ott!
Félre!
Az emberek az út mentén gyülekeznek. Lehet, hogy gondok lesznek.
A Testőrség kikíséri a fővárosból.
Biztos vagy ebben? Egy árulót védelmeznétek.
Ez örökre nyomot hagyhat a pályafutásotokon.
- Uram... - Uram!
Szeretnék elbúcsúzni Őfelségétől, mielőtt elmegyek.
Megengedi, hogy megtegyem?
Oldozzák el.
Felség...
Kérem... vigyázzon magára.
Azt mondják, egyszer minden véget ér, de nézz csak rá...
Örülhet, hogy még életben van!
- Egyébként minden rendben? - Hogyan? Már hogyne lenne!
Azt mondtad, közel álltatok hozzá!
Bolond nőszemély! Ki mondta, hogy közel álltunk ehhez az árulóhoz?
- Nem így volt? - Így van! Csak a nevét tudjuk!
Hogy az isten verjen meg titeket!
Abbahagyni!
Haladjunk gyorsabban! Gyerünk!
Elég! Elég! Abbahagyni!
Ugyan, mit tudtok ti erről!
Lehet, hogy felségárulás ellene a vád, de hűséges volt Őfelségéhez!
Miért dobáljátok meg kővel?
Takarodjatok! Ha nem akartok itt veszni, akkor tűnjetek innen!
Takarodjatok!
Uram!
Uram! Köszönöm!
Köszönök mindent, Uram!
Köszönöm! Köszönet mindenért!
Elszállították a rabokat?
Igen, Felség. Mostanra már elhagyhatták a fővárost.
Jól van. Most elmehetsz.
Igenis, Felség.
Tak festő!
Tak festő! Gyere ki velem, de gyorsan!
Dolgom van.
Csak gyere ki egy kicsit!
- Mi van veled? - Jó hírem van!
- Csak gyere ki egy kicsit! - Mi bajod van?
Hé!
- Keményen kell dolgoznotok itt, az Akadémián. - Igenis.
- Szóval úgy hívnak, Yeo Jin? - Igen, Uram.
- Ezek a lányok az új damók. - Hogyan?
Mióta Sung úrnő és Cho Bi belépett a palotába, kissé megfogyatkozott a létszámuk.
Ezért felvettek néhány új damót.
Ifjak és bájosak! Most aztán remekül szórakozunk majd!
Az egész testem tüzel!
Hogy beszélhet ilyen közönségesen valaki, aki művésznek tartja magát?
- Micsoda? Közönségesen? - Hallgass!
Egy férfi csak ne legyen közönséges!
Uram!
Park igazgató úr a festőműhelybe küldött minket. Merre találjuk?
Csak gyertek utánam!
Félre! A lány engem kérdezett!
Majd én elkísérlek. Kövessetek!
Egyébként én sokkal magasabb szintű festő vagyok, mint ez a fickó.
A legnagyobb gondunk most a vidéken egyre jobban elharapódzó éhínség.
Mennyire súlyos a helyzet?
Az emberek folyamatosan kölcsönt vesznek fel, és képtelenek visszafizetni őket.
~ Yi Deok Mu ~
Így elvesztik a földjeiket, és eladják őket rabszolgának.
Ez nem az a fajta kölcsön, ahol találomra választják ki cserébe a fedezetet?
És büntetésként elvenni a birtokaikat? Ez biztos, hogy törvénysértő eljárás!
Igen, de a hitelezők a rendvédelmi szervek szeme láttára űzik ezt a tevékenységet.
~ Yu Deuk Gong ~
Ez nem jó hír. Járjatok utána, és írjatok nekem jelentést az ügyről.
Igenis, Felség.
- Na és a megbeszélés a hivatalnokokkal? - Igen, ma...
Édesanyám!
Sejted, miért jöttem el hozzád?
Tudnod kell, hiszen már többször is üzentem neked Yi udvarhölgy segítségével.
- Édesanyám... - Az új ágyas már egy hónapja itt van.
De miért nem kerested még fel őt?
Akkor előbb teljesítsd te az én kérésemet.
- Add meg Sung úrnőnek a neki járó cí-... - Mondtam, hogy róla nem kívánok beszélni.
- Édesanyám... - Ma éjjel felkeresed az új ágyast.
Ne okozz még több csalódást édesanyádnak.
Bízom benne, hogy elfogadod a kérésemet, így most visszavonulok a palotámba.
Adjam át a könyvet? Én foglaltam le előbb, miért kellene odaadnom önnek?
De hiszen mondtam, ez Őfenségének, az új ágyasnak lesz!
Azt hiszi talán, hogy magamnak vettem ki? Az úrnőmnek viszem!
Akkor meg főleg!
Sung úrnő csak ötödik szintű asszony, míg Őfensége első szintű ágyas!
Egyébként nem lesz az egy kicsit bonyolult olvasmány Sung úrnő számára?
Biztos vagy benne, hogy el tudja olvasni ezt a könyvet?
Hogyan? Bonyolult? Tisztában van vele, milyen művelt és jól nevelt asszony Sung úrnő?
- Az Akadémián ő volt a legjobb...! - Igen, hallottam. Nyomorult kis damo volt, nem?
- Akárcsak te. - Befejezte?
- Mire véljem ezt a kiabálást? - Fenség!
~ a második számú ágyas, a Yoon családból ~
Azért jöttem, mert túl sokáig maradtál. Valami baj van?
Kérem, bocsásson meg nekünk, Fenség. Az udvarhölgyem hibát követett el.
Semmi baj. Mit számít a rang, ha könyvekről van szó?
A "Példamutató asszonyok életrajzai"-t olvastad már?
~ a kínai Han-dinasztia híres tudósa, Liu Hsziang állította össze Kr. e. 18. körül ~
~ a mű közel 2000 éven át az asszonyok erkölcsi nevelésének legfontosabb kézikönyve volt ~
Még nem, Fenség.
Ebben az esetben azt a könyvet kellene először elolvasnod.
Ez a könyv itt a Királyi Család nőtagjainak különböző érdemeit jellemzi.
Az életrajzok elolvasása nélkül ez a könyv csak nehezen érthető.
A könyv a palotámban van. Küldj át egy udvarhölgyet, és kölcsön adom.
Hálásan köszönöm, Fenség.
Édesanyám...
Mit csinálsz itt, lányom?
Csupán néhány dolgot tanítottam Sung úrnőnek.
Igen? Az udvari szokásokat legjobban példák és tettek láttán lehet a legkönnyebben megtanulni.
- Biztos vagyok benne, hogy jó tanár vagy. - Köszönöm.
De minek köszönhetem a látogatását, édesanyám?
Azért jöttem, mert beszélnem kell veled.
A Király ma éjjel felkeresi a palotájában. Gondoskodjon róla, hogy mindent előkészítsenek.
Igenis, Felség.
- Menjünk be. Beszélnünk kell. - Igenis, édesanyám.
Úrnőm, kérem, bocsásson meg, amiért bajt okoztam.
Semmi baj. Azért történt, mert még nem ismered az udvar szokásait. Így nincs miért aggódnod.
Egyébként is ismerem a lobbanékony természetedet, még az akadémiai időkből.
Úrnőm...!
Mégis túlzás, amit Hae Kyung királynő csinál!
Még mindig nem hajlandó fogadni Úrnőm köszöntéseit,
de ha Yoon ágyasra néz, látja, hogy elmosolyodik?
- És most még Őfelségét is el akarják csábítani! - Elhallgass!
Mostanra már jobban kellene tudnod, mi illik! Hogy mondhatsz ilyet?
Bocsásson meg, Úrnőm...
Holnap ezt a rendeletet tárjuk a kormány elé. Küldd át a Titkárságra.
- Igenis, Felség. - Felség...
Mi a terve a Birodalmi Testőrség parancsnokának megüresedett pozíciójával kapcsolatban?
Eddig betöltetlen volt a tisztség, a Palotasereg parancsnoka is segített a munkában.
Jól van. Hamarosan eldöntöm, mi legyen.
Értem, Felség.
Felség, hogyhogy ma éjjel meglátogat engem?
Miért kérdezed?
Semmiség, Felség. Kérem, fáradjon be.
Ma éjjel inni szerettem volna.
- Ez így rendben lesz számodra? - Persze, Felség. Kéretek egy asztalt Felségednek.
- Készítsetek elő bort. - Igenis, Úrnőm!
Hát persze, hogy eljött! Hova máshova menne Őfelsége?
Ez nagyszerű!
A Tanácsos ma megkért, hogy nevezzem meg a Birodalmi Testőrség új parancsnokát.
Azt mondta, nem maradhat továbbra is betöltetlenül ez a tisztség.
Mégis úgy érzem, hogy nem akarom,
hogy Hong parancsnokon kívül más töltse be ezt a pozíciót.
Bár megbocsáthatatlan bűnt követett el,
mégsem tudom, miért érzek így.
Felség, mondhatok valamit?
Azt hiszem, szeretne megbocsátani Hong titkárnak.
Igazából szerintem kezdettől fogva erre vágyott.
Song Yeon...
Azért szenvedett ennyit Hong titkár miatt,
mert teljesen megbízott benne, és szerette őt.
Nem gyűlöli őt.
Rettentően hiányzik Felségednek.
Bár Királyként nem tud megbocsátani neki a bűnei miatt,
barátjaként még megbocsáthat.
Hát nem ezt szerette volna?
Bár Királyként nem tud megbocsátani neki a bűnei miatt,
barátjaként még megbocsáthat.
Hát nem ezt szerette volna?
Uram...!
Dae Su!
Hogy szolgált az egészsége, Uram?
- Erre semmi szükség! - Hosszú út áll mögötted. Nem hagyhatlak éhesen.
Ne légy válogatós.
Egy bűnöző számára, mint amilyen én vagyok, ez felér egy lakomával.
Ma heringet fogtam. Biztos szerencsét hoztál nekem!
Uram!
Miért jöttél?
Őfelségét a környékre szólította a kötelesség.
- Őfelségét? - Igen.
Eljöttem meglátogatni, amikor kimenőt kaptam.
Értem.
Úgy látom, lefogyott. És az arca is gondterhelt.
Miért ne lennék? Dühös vagyok magamra.
Hogyan?
Azt mondják, tele vagyok méreggel.
Ne nézz így rám.
Nincs már bennem több kapzsiság ebben az életben.
Ha belegondolsz, teljes életet éltem, nem igaz?
Uram!
Egy dolgot bánok csupán...
... hogy vétettem Őfelsége ellen.
Nagy bánatot okozott ez a szívemben.
Oly súlyos a bűnöm,
hogy még azt se merem megkérdezni tőled,
hogy szolgál Őfelsége egészsége.
Uram...!
Kihűl az étel. Együnk!
Átadom Őfelségének, amit rám bízott.
Hoztam némi gyógyfüvet. Kérem, ne feledje használni őket.
Jól van.
- Eljövök máskor is, Uram. - Ne. Mondtam, hogy ne gyere.
- Mondtam, hogy katonai pályafutásod bánná. - Uram!
Köszönöm.
Hálásan köszönöm, hogy eljöttél.
De ennyi elég.
Ezért kérlek, ne gyere el többé.
Megértetted, te csirkefogó?
Nem mondtam el neki, hogy Felséged küldött, ahogy parancsolta.
Jól van.
Hogy érzi magát? Egészséges?
Nos...
Nem úgy tűnt, mint aki a legjobb egészségnek örvend.
Igen, ezen nem csodálkozok.
Milyen ostoba voltam...
Én magam küldtem őt száműzetésbe egy ilyen nyomorult helyre.
És most én kérdezem, hogy jól van-e...
Felség...
Jól van. Most elmehetsz.
Felség, van valamim az ön számára.
Mi ez?
Hong titkár úr megkért, hogy ezt adjam át önnek.
Nem tudom, helyes dolgot teszek-e.
Bűnözőként nem biztos, hogy ezt kellene tennem.
Újra és újra tétováztam.
A feljegyzések, melyeket most önnek küldök,
az öt sereg átalakításáról és megreformálásáról szóló, befejezetlen munkámat tartalmazzák.
Ezért, ha sértőnek találja, hogy ezeket most elküldtem önnek, Felség,
kérem, ne haragudjon rám, és égesse el a feljegyzéseket.
Hong titkár...
Hogyan? Feloszlatják a Birodalmi Testőrséget?
Így van, Uram! Hallottam, hogy a Testőrök erről beszéltek!
Mi folyik itt? Azt mondják, többé már nincs ránk szükségük?
Én megmondtam! Mondtam, hogy a parancsnok árulása mindannyiunkra hatással lesz!
Mit mondtál? Figyelmeztettelek, hogy ezt nem akarom újra hallani!
- Legutóbb nem kaptál eleget? - Elég legyen, Suh hadnagy.
- Miért kell állandóan verekedned? - Az ő hibája!
Csillapodj!
Dae Su! Hallottad, mi történt? Azt beszélik, feloszlatják a Testőrséget!
Ó, arról van szó? Igen, én is hallottam.
Szóval igaz a hír? Mi folyik itt? Hallottál valamit Őfelségétől?
Nem vagyok biztos benne, de azt hiszem, egy új sereget akar létrehozni.
A Birodalmi Testőrség minden tagját oda helyezik majd át.
- Komolyan? - Hát persze! Nem küldene el minket csak úgy!
- Egy perce még itt dühöngtél! - Ugyan már!
Senki se követte a törvényi előírásokat és illegálisan jutott kölcsönhöz, ahogy sejtettük.
Igen, Felség, a törvény régóta tiltja az ilyen jellegű kölcsönök biztosítását.
De Felség, nem ez az egyetlen probléma a hitelezőkkel.
Hogy érted ezt?
A jelentések szerint a hitelezők úgy kerülik el a hatóság figyelmét,
~ Park Je Ga ~
hogy az adósaikat Csingben adják el rabszolgának.
Micsoda? Hogy fordulhat elő ilyesmi?
- Biztosak vagytok benne, hogy ez igaz? - Igen, Felség.
Igen, Felség, sok jelentés állítja, hogy a főhadiszállásuk Yeonhában és Chansongban van.
Hívasd Park, Suh és Kang hadnagyot. A fővárosba kell mennem.
De Felség, ma megbeszélésre hivatalos a Seonggyungwan Akadémiára.
~ Seonggyungwan: legrégebbi és legrangosabb konfúciuszi akadéma; ma egyetemként működik ~
- Az mára esik? - Igen.
A tudósok jelentéseit tervezte átolvasni, arról a témáról, mit Felséged jelölt meg.
Rendben. Útközben benézek az Akadémiára.
Értem, Felség. Elvégzem a szükséges előkészületeket.
Mi ketten ezután Yeonha felé indulunk. Menjetek Chansongba, és nézzetek körül.
- Igenis, Felség. - Induljunk.
Hahó! Hé! Hahó!
Maguk ott! Hallanak engem!
Mire vár? Jöjjön és segítsen nekem! Gyorsan!
Most!
- Segíts neki. - Igenis, Felség.
- Mi a baj? - Elnézést, de segítene nekem?
- Hogy micsoda? - Gyorsan! Még a végén elkapnak!
Siessen!
Ez így nem megy. Hé, maga! Jöjjön ide!
Gyorsan!
- Na idefigyeljen! Ez az ember ott... - Hagyd csak. Segítek neki.
Minden nap ezt csinálom, de mindig ez van!
Miért építették ezeket a falakat ilyen magasra? Innen úgyis csak könyveket lehetne ellopni!
Nem így gondolják?
Akárhogy is legyen, köszönöm! Most már mehetnek.
Felség, úgy tűnik, ő egy tudós volt az Akadémiáról. Hagyja, hogy csak így elmenjen?
Hagyd csak. Ha most megszökik, bizonyára nem érdekli őt a tanulás.
Ó, már megint elfelejtettem ráírni a nevem!
~ Jeong Yak Yong (1762–1836), keresztnevén János, korának egyik legnagyobb gondolkodója ~
Micsoda lehetőség lett volna, hogy végre híres legyek! És még a díj is jelentős volt!
Micsoda pazarlás!
Hogy lehetséges, hogy ez a tudós ilyen hamar megválaszolta mind a hét kérdést?
Én fogalmaztam meg a kérdéseket, de nem hittem volna, hogy bárki is képes lesz felelni rájuk.
Milyen meglepő. Hogy hívják ezt a tudóst?
Bocsásson meg, Felség, de nem tudjuk.
Hogyhogy nem tudják?
Nem írta rá a nevét a fogalmazására.
Nem írta rá a nevét? Úgy értik, ez egy névtelen válasz volt?
Így van, Felség.
Várjunk csak!
Ez itt...
- Mire gondolsz? - Nem hiszem, hogy ezt keresnénk.
Én sem.
Akkor induljunk.
- Mit találtatok? - Nem találtunk raktárakat.
- Elmegy Yeonhába, Felség? - Ne, várjatok egy kicsit.
- Menjünk Gunsuk felé. - Hogyan?
Ez a tudós rabszolgaságba taszított emberekről írt.
Azt írta, az elkövetők Gunsuk környékén keresendők, és a kormány közbelépését kérte.
Nem tudom, hogyan szerzett tudomást ilyesmiről, de meg kellene vizsgálnunk azt a vidéket.
Felség, ezek a raktárak odalenn gyanúsnak tűnnek, ahogy azt előre sejtette.
Felség, kérem, térjen vissza a palotába. Majd mi megvizsgáljuk a térséget.
Nem. Közösen csináljuk.
- De Felség...! - Ne féljetek. Nem csinálok semmi veszélyeset.
Itt fogok várni. Menjetek, és nézzetek be ezekbe a raktárakba.
- Én önnel maradok, Felség. - Lehet, hogy fegyvereik vannak. Menjetek mind!
Ne álljatok csak úgy itt! Gyerünk! Ez parancs!
Igenis, Felség.
Várjon, várjon! Ne üssön meg! Én vagyok az!
- Maga meg mit keres itt? - Ezt én is kérdezhetném! Tudja, mi ez a hely?
Ó, jaj!
Menjünk!
Majdnem pórul jártunk!
Van egy rossz hírem. Bezártak minket!
Miért buktatott el az imént?
Tudja, miféle hely ez?
- Ez most majdnem az életünkbe került! - Akkor maga mit keres itt?
- Én kérdeztem először! - Na idehallgasson!
Itt van!
Ezek a nyomorultak! Hogy tarthatnak ilyen drága holmit csak úgy itt?
Itt is van!
Ne álljon csak úgy ott! Segítsen nekem! Ezzel kijuttatom innen!
Gyorsan!
Felség!
Mit csinál?
Lisztből akar robbanószert készíteni, hogy kinyissa az ajtót?
- Honnan tudja? - Olvastam róla egyszer egy könyvben.
A lisztet lehet robbanószerként is használni.
Okosabb, mint amilyennek első ránézésre tűnik!
Igyekezzünk!
Az meg mi?
Mire lenne jó, ha kijutnánk, és odakinn mindenhol őrökbe botlanánk?
- Ezzel ki tudunk nézni. - Kinézni? Hogyan?
- Nincs odakinn senki. - Hadd nézzek ki én is!
Hé! Hé!
- Adja csak ide! - Várjon... várjon!
Fedezékbe! Gyorsan! Bújjon le!
Ki maga egyáltalán? Hogy hívják?
- Na és maga? - Én kérdeztem először.
Jó ég... Most én kérdeztem.
- Na idefigyeljen...! - Hagyja csak. Majd kitalálom.
Úgy fest, mint akinek kiváltságos élete volt, de az arcán az aggodalom nyomait látni.
Nemes vonásai vannak, és... Melyik évben született?
1752 kilencedik hónapjában.
1752 kilencedik hónapjában? Várjon egy percet.
Akkor önnek az a sors rendeltetett, hogy ég és föld felett uralkodjon!
Nem lehet az országunk Kancellárja.
A talárjából ítélve pedig nem lehet vagyonos nemesember sem.
Milyen furcsa. Akkor kizárásos alapon csak a király lehet.
Tudja, korábban sosem tévedtem.
Ez pedig azt jelenti, hogy maga a Király, én pedig nagy bajban vagyok.
Igen, szerintem is nagy bajban van.
Mert úgy van, ahogy mondja, én vagyok a király.
Magyar felirat: Brigi (brigichan@hotmail.com)
http://yisanprojekt.uw.hu/
Időzítés: MrsKorea Javította: Brigi
Ez egy ingyenes fansub, rajongóktól rajongóknak. Kereskedelmi forgalmazása TILOS!
This is a FREE fansub. NOT for SALE!!! Get it for FREE @ d-addicts.com