MrsKorea & mily2 nélkül ez az epizód nem jöhetett volna létre.
~ 42. rész ~
- Helyettes titkár uram! - Hallgatom, Felség!
Menjen, és tartóztassa le a Herceget.
Igenis, Felség!
- Kövessenek! - Igenis!
Induljunk!
Megállni!
Hajoljanak meg királyuk előtt, és hallgassák a parancsait!
Mit jelentsen ez?
Felség!
Várom a palotasereg parancsnokának válaszát.
Mit jelentsen ez, hogy a palotasereg katonái fegyveresen masíroznak a palotán belül?
Felség!
Mi ez a gyalázat itt előttem?
Mindenki fegyvert ragadott a Herceg ellen?
Felség, kérem, végeztessen ki, amiért nem tudtam jobban megvédeni a Herceget!
- Hogy merészelitek...! - Felség!
- Mindenkit tartóztassanak le! - Igenis, Felség!
- Mindenkit tartóztassanak le! - Igenis!
Vigyék Hwa Wan hercegnőt a palotájába, és helyezzék házi őrizet alá!
Vigyék innen az összes minisztert, és vessék őket tömlöcbe!
A vád ellenük felségárulás.
Igenis, Felség. Vigyétek őket!
- Igenis! - Felség!
- Édesapám! - Felség!
Kérem, előbb hallgassa meg a szavaimat, Felség!
- Én... én csak...! - Vigyétek a Királynét a szemem elől!
Felség!
Helyezzék házi őrizet alá. Soha nem hagyhatja el a palotáját.
A vád ellene is felségárulás!
- Felség! - Vigyétek el őt!
Felség!
- Jól vagyok. - Kísérjék vissza Őfelségét a szobájába!
Igenis, Fenség!
Felség...!
Menjen, és készüljön fel az ítélethírdetésre.
- Vigyék innen! - Igenis!
Várjon, hova visznek minket? Hova?
- Eresszenek! Eresszenek! - Hogy mernek kezet emelni rám?
Tovább! Haladjanak!
Bezárni!
Befelé!
Befelé! Azt mondtam, befelé!
- Igyekezzen! - Ne érjen hozzám!
Befelé!
Nyissák ki ezt a kaput! Azt mondtam, kinyitni! Nyissátok ki, a kurva anyátokat!
Felség! Felség!
Mi lesz most velünk?
Ki fognak végezni minket?
Miniszter, így ér véget minden...?
Fenség! Fenség!
Fenség!
Gondoskodjanak róla, hogy senki se hagyja el a palotát, és senki se lépjen be a területére.
- Megértették? - Igen, Uram!
- Vigyétek a Királynét a szemem elől! - Felség!
Helyezzék házi őrizet alá. Soha nem hagyhatja el a palotáját.
A vád ellene is felségárulás!
Hé!
- Mi a baj, Uram? - Hallottátok? Őfelsége magához tért!
Hogyan?
- Mit mondtál? - Nem hallottátok?
Őfelsége magához tért, és mindenkit letartóztatott és bebörtönzött!
- Uram, ez igaz? - Igen!
Mindennek vége! Tényleg mindennek vége!
Az öt sereg már elhagyta a Dukchon-völgyet.
Három vagy négy óra múlva elérik a palotát.
Ez Őfelsége parancsa. Küldjék ki mind az öt sereghez, és állítsák meg a menetelésüket.
Ha bármi történne, vezényeld a palota seregét a városfalon kívülre.
Igenis, Fenség.
- Kimegyek egy kicsit, bácsikám. - Ki? Hová?
Ezt már nem bírom. Elmegyek a piacra, hogy kiderítsem, mi folyik itt.
A piac teljesen bezárt. Még egy hangyát se látni.
Az emberek arról suttogtak, hogy katonák meneteltek ma reggel a palota felé.
Mi lesz, ha valami bajod esik?
Nem ülhetek itt tétlenül.
Song Yeon!
Song Yeon! Bácsikám!
Dae Su!
- Mit kerestek ti idekinn? - Dae Su, mi folyik itt?
Tényleg történt valami? Hová mennek ezek a katonák?
Nem, bácsikám, minden rendben.
Hogy érted ezt, Dae Su?
Őfelsége ma magához tért, és minden lázadó katonát letartóztatott.
Még az errefelé tartó öt, nagy sereg is hamarosan megáll valahol!
Őfelsége tényleg felébredt?
Ahogy mondom! A Herceg mostmár biztonságban van, a bűnösök pedig rács mögé kerültek.
Most már vége ennek a rémálomnak!
Komolyan?
Ez igaz? Őfelsége tényleg magához tért, és ilyen parancsokat adott?
Minden minisztert tömlöcbe vetettek.
A Királyné és Hwa Wan hercegnő házi őrizet alatt áll.
Mindegyiküket felségárulással vádolják!
Édesanyám!
Az égiek a mi oldalunkon álltak! Ők segítettek Őfelségének felébredni!
Hogyan is történhetett volna másként ilyesmi?
Igen, édesanyám!
Na és hol van most a Herceg?
Őfelségével van a Királyi Palotában.
Hogy van Őfelsége? Jobban van már?
Kérem, bocsásson meg, Fenség, de sajnos nem.
- Nem? Hogy érti ezt? - Őfelsége még mindig kritikus állapotban van.
Már az is csoda, hogy magához tért.
Azt mondja, hogy soha többé nem fog felépülni?
Kérem, bocsásson meg, Fenség!
Végeztessen ki!
Miért jöttél?
- Hagyjanak egy kicsit magunkra. - Igenis, Felség.
Hallottam, mi történt az elmúlt néhány napban.
- Felség... - Az utolsó rendeletemet használták fel ellened.
És megpróbáltak megfosztani téged a tróntól.
És ha ez még nem lett volna elég... Katonákat hoztak a palotába, és megpróbáltak bántani téged.
Hogy történhetett ez?
Hogyan?
Ezt sohasem bocsátom meg nekik.
Mindenkire, aki csak kicsit is érintett volt az ügyben, büntetés vár!
Ezért minél hamarabb meg kell kezdenünk a vallatásukat.
Bűneikért az életükkel fizetnek majd.
Felség, a legnagyobb tisztelettel kérem, engedje meg, hogy ezt én intézzem.
Még nem tért teljesen magához.
Most sokkal fontosabb, hogy pihenhessen, és visszanyerje az erejét.
Ezért kérem, engedje meg, hogy én irányítsam az ügy kivizsgálását.
Felség!
Jól van. Cselekedj belátásod szerint.
Köszönöm, Felség.
Bocsáss meg.
Majdnem képtelen voltam teljesíteni apád utolsó kívánságát.
Felség...
Biztos ő küldött vissza.
Az apád biztos visszaküldött engem, hogy megmenthesselek.
Parancsnok, szervezze át a megmaradt csapatokat, és hívja össze az összes tisztet.
- Valamit mondanom kell nekik. - Igenis, Fenség.
Engedelmeskedek a parancsainak, és megállítom a palota felé tartó árulókat és behatolókat!
- Parancsnok... - Köszönöm, parancsnok.
Fenség! Fenség!
- Fenség! - Mi történt?
Azonnal a Királyi Palotába kell mennie!
Őfelsége magához tért!
Látni akarja Fenségedet!
Gyorsan, készítsék elő a főzetet!
Felség!
Felség, tényleg magához tért? Megismer engem, Felség?
Felség!
San...
Felség...!
Park igazgató úr még mindig nincs itt?
Reggel itt volt, de aztán elment egy megbeszélésre a Szertartások Hivatalába.
Hogy késhettél el egy ilyen fontos napon?
Igaza van. Én annyira izgatott voltam, hogy újra jöhetünk dolgozni, hogy aludni se tudtam az éjjel.
- Song Yeon, te is így voltál vele, igaz? - Igen.
Song Yeon, akkor igaz a hír?
Most meg miféle hírről beszél? Én már nem hiszek semmiféle pletykának.
Nem, ez most tényleg igaz. A bűnösöket három napon belül ki fogják végezni!
Azt én is hallottam! Azt hallottam, hogy több mint száz embert is kivégezhetnek!
Igazi mészárlás lesz a fővárosban!
- Jaj ne...! - Mészárlás...?
Park igazgató úr szeretné, ha mind összegyűlnétek.
Mint tudjátok, épp most jövök a Szertartások Hivatalából.
Most, hogy feloldották az állami intézmények zárlatát,
mindenki folytathatja a munkáját.
De Uram, szörnyű pletykák keringenek a fővárosban.
Minden minisztert és tisztviselőt ki fognak vallatni, akit letartóztattak?
Igen, azt hiszem, következményei lesznek a ma történteknek.
De ez a kormány dolga. Nektek a saját munkátokra kellene koncentrálnotok.
Ne töprengjetek túl sokat ezeken. Megértettétek?
Igen, Uram!
Kétlem, hogy megfeledkeztél volna róla.
Ez Őfelsége döntése, Hercegem!
Őfelsége a hivatalnokok és a nép előtt adott utolsó rendeletében...
... meg akart fosztani téged a tróntól!
- Helyettes titkár uram! - Hallgatom, Felség!
Menjen, és tartóztassa le a Herceget.
Fenség.
A tegnap történtek olyan távolinak tűnnek.
Na és te? Megbántál valamit?
Megbánni, Fenség?
Míg arra vártunk, mikor törnek ránk a katonák,
rád gondoltam.
Megbánás és szomorúság töltött el.
Ismerem az álmaidat és az ambícióidat.
De mivel engem szolgáltál, nem tudtad megvalósítani őket.
Arra kíváncsi, vajon egész éjjel ébren voltam-e, hogy bánkódjak?
Hogy őszinte legyek, valóban fenn voltam éjszaka.
De nem azért, mert bármit is bántam volna, Fenség.
Hanem azért, mert a szívem hevesen kalapált, amiért ilyen dicsőségben halhatok meg.
Rájöttem, hogy valóra váltak az álmaim és az ambícióim azzal,
hogy egy ilyen veszélyes órában Fenséged mellett lehettem.
Megbánás? Szó sincs róla, Fenség.
Lehetőséget biztosított arra, hogy méltósággal éljem az életemet.
Megköszöntem én vajon akár egyszer is mindezt?
Köszönöm.
Azért vagyok még mindig életben, mert te mellettem voltál.
Fenség!
- Mi ez? - Azoknak a listája, akik részt vettek az árulásban.
A miniszterek mellett azok is szerepelnek, akik titokban támogatták őket.
Mi a terve velük, Fenség?
Ez az eset már nem csak a Királynét, de Hwa Wan hercegnőt is érinti.
Még anyai nagybátyja, Hong In Han, az Igazságügyi Miniszter is belekeveredett.
Attól tartok, hogy ezek miatt talán elbizonytalanodhat a döntésben.
Igen, igazad van.
Valóban tétovázok.
Több szomorúságot okoz nekem az, hogy bántanom kell őket, mint örömöt.
De ne aggódj. Nem hagyom, hogy büntetlenül megússzák.
Nem azért, mert az apám halálát okozták.
Ez az ország addig nem áll stabil lábakon, míg a bűnözők el nem nyerik méltó büntetésüket.
Megteszem, amit meg kell tennem.
Fenség...
- Majd én őrködök. Te menj a Déli Kapuhoz. - Igenis!
Erre.
Uram!
- Meglátott valaki? - Nem, Uram.
Juttasd el ezt a levelet a Munkaügyi Miniszternek.
Igenis.
Azt mondta, ha úgy tesz, ahogy az a levélben le van írva, megoldást találunk a problémára.
Excellenciás uram! A No Ron minisztereinek élete és a párt sorsa...
... most az ön kezében van!
Forró! Forró!
- Megpróbálsz leforrázni, vagy mi? - Bocsáss meg, Uram!
Tudod, hogy szándékosan sosem csinálnék ilyet.
Ki tudja? Lehet, így akarsz visszavágni a betört orrod miatt!
Hiszen én kértem, hogy húzz be nekem egyet!
Min nevettetek?
Uram!
Hát mind itt vagytok? Mit csináltok?
- Borogatjuk egymás sebesüléseit. - Miért vagytok így tele zúzódásokkal?
Nos, mostanában eléggé elfoglaltak voltunk.
Igen, igazatok van. De többé nem kell aggódnotok.
A kemény munkátoknak köszönhetően végre befellegzett ennek a korrupt kormánynak!
Van odakinn valaki?
Mit kíván, Excellenciás uram?
- Készítsen elő mindent, a palotába megyek. - Igenis.
Mi ez?
Azt akarja, hogy csak Kim Gui Joót és a palota seregének két hadnagyát...
... vonjam felelősségre?
Yi Tae Suk adóügyi biztos mellett az igazságügyi miniszter helyettese, Oh Yin Chul,
a kulturális kiniszter helyettese, Bae Yong Si is vallomást tesz bűnrészességéről.
Ezért kérem, zárja le ezt az incidenst úgy, hogy csak őket vonja felelősségre, Fenség.
Most szórakozik velem, Miniszter?
Magukhoz ragadták a palotasereg irányítását és megtámadták a palotát.
A Király saját katonáit vették rá arra, hogy behatoljanak a palotába!
A felségárulás vitathatatlan. Hogy kérheti, hogy kendőzzek el mindent?
Igaza van. Amit tettek, az nyílt lázadás és felségárulás.
De ha mindegyiküket megpróbálja megbüntetni, akkor magyarázkodni kezdenek majd.
Magyarázkodni?
Őfelsége olyan Birodalmi Rendeletet hozott, mely Fenséged trónfosztásáról szól.
Ez vitathatatlan tény.
Azt mondja, hogy ez a kifogás megállja a helyét?
Ön is nagyon jól tudja, hogy Őfelsége nem volt magánál, mikor azt a rendeletet hozta!
Igen, tisztában vagyok vele.
De hogy fogja ezt Fenséged megmagyarázni?
Őfelsége parancsba adta Fenséged trónfosztását.
Másnap azt mondta önnek, hogy le akar mondani a trónról.
Mit gondol, miért?
- Csak nem azért, mert demenciától szenved? - Miniszter!
Miért hallgatja el ezt a tényt, mikor már annyiszor bajba került emiatt?
Nem azért, mert nem akart foltot ejteni Őfelsége uralkodásán?
Ha kivezeti a minisztereket a Főbíró elé, és kivallatja őket,
biztosan beszélnek majd Őfelsége szellemi állapotáról.
A Királyi Írnokok pedig mindent feljegyeznek majd a történelmi források számára.
Ez a legnagyobb aggodalmam.
Ha nem tartóztatjuk fel a nyomozást most, nem tudjuk majd elejét venni a pletykáknak.
De nem csak ezért fordulok könyörögve Fenségedhez.
Több mint száz tisztségviselő érintett ebben az ügyben.
Csupán egy oka van annak, amiért én Fenséged mellett álltam.
Mert nem akartam, hogy a kormányunk összeomoljon.
De ha minden No Ron-tagot meg akar büntetni,
nem marad más választásom, csak a tiltakozás.
Fenséged megígérte, hogy nem hagyja, hogy romba dőljön a jelenlegi kormány.
Könyörgök, tartsa meg ezt az ígéretét.
Le kell zárnia ezt az ügyet azzal, hogy csak néhány embert von felelősségre.
Csak így védhetjük meg Őfelségét, és a kormányt az összeomlástól!
Kérem, hallgassa meg a könyörgésemet, Fenség.
Miért hallgatja el ezt a tényt, mikor már annyiszor bajba került emiatt?
Nem azért, mert nem akart foltot ejteni Őfelsége uralkodásán?
Fenséged megígérte, hogy nem hagyja, hogy romba dőljön a jelenlegi kormány.
Könyörgök, tartsa meg ezt az ígéretét.
Le kell zárnia ezt az ügyet azzal, hogy csak néhány embert von felelősségre.
Csak így védhetjük meg Őfelségét, és a kormányt az összeomlástól!
Az ön segítségével fel tudtuk fedni, mire készültek.
El akarták távolítani Őfenségét a hatalomból,
és Eun Jun herceget akarták megtenni trónörökösnek.
- Ez igaz? - Igen, Excellenciás uram.
Milyen félelmetes ellenfelekké váltak. Menjünk, és értesítsük erről a Herceget.
Azt mondod, mindenki, akinek a neve itt szerepel, érintett ebben az ügyben?
Igen, Fenség. Ezek az emberek leveleztek a Királynéval.
Lehet, hogy közvetlenül nem érintettek, de a támogatásuk egyértelmű volt.
Értesítsd az Ügyészséget, hogy a bebörtönzött Minisztereket a fogadócsarnokban várom.
Ma döntök sorsukról.
Őfensége, a Herceg!
Múlt éjjel...
... hihetetlen dolgok történtek kormányunkkal.
Néhányan önök közül elárultak engem,
és ártani akartak nekem azzal, hogy fegyveres erőkkel a palotába masíroztak.
Ezt nem lehet se megbocsátani, se elfelejteni.
Ez felségárulás, méghozzá a legaljasabb fajtából való.
Ezért ma...
... a Király által rám ruházott jogokkal élve döntést hozok ezügyben.
Fenség! Kérem, könyörüljön rajtunk!
- Az egész egy félreértés! Mi csak... - Hallgasson!
Fogja be a száját! Maradjon csendben!
Csendben hallgatja, amit mondani fogok. Megértette?
Igen... igen...!
Kim Gui Joo, aki ellenszegült Őfelsége parancsának és katonákat vezényelt a palotába,
Oh Myung Ho, a palotasereg hadnagya,
Yi Jae Hyun, a palotasereg másik hadnagya, Jang Ik Pil, a fegyveres erők parancsnoka...
... rangját elveszíti, és árulóként száműzetésbe vonul.
Az adóügyi biztos, Yi Tae Suk, az igazságügyi miniszter helyettese, Oh Yin Chul,
és a kulturális miniszter helyettese, Bae Yong Su ugyanilyen büntetésben részesül.
A többi hivatalnok ügyében az Államügyészség vizsgálódik tovább.
Fenség! Hogy érti ezt? Az Államügyészség?
- Nyilvánvaló, hogy érintettek az ügyben! - Ne mondj többet.
- Fenség! - Azt mondtam, hallgass!
Ezzel az ügy lezárult.
A többi tisztviselő bűnét az Ügyészség vizsgálóbizottsága vizsgálja majd ki.
Az Ügyészség vizsgálóbizottságának elnöke Hong Gook Young lesz.
Most mindenki hazatérhet az otthonába.
Az Ügyészség, Fenség? Perdöntő bizonyítékaink vannak a bűnrészességükre!
Mit akar, mit találjunk még?
A nyomozóparancsnoknak igaza van. Nem értem a szándékait.
Ha futni hagyja őket azzal, hogy egy állami vizsgálóbizottságot állít fel,
csak újabb lehetőséget keresnek majd arra, hogy megszökjenek.
Ez a szándékom.
Így akarom lezárni ezt az ügyet.
Fenség!
Ahogy mondtam, állítsd fel az Ügyészség vizsgálóbizottságát, de ez az egész csak álca.
Nem lesz több vizsgálatunk vagy kihallgatásunk, szóval gyorsan zárd le az Ügyészség munkáját.
Hogy érti ezt, Fenség?
Azt akarja, hogy megússzák? Ilyen könnyen szabadon akarja engedni őket?
Fenség!
Sajnálom, hogy csalódnod kellett bennem. De ez a legjobb megoldás, amivel rendelkezünk.
- Ezért kérlek, kövesd az utasításaimat. - Nem!
Azt nem tehetem! Mitől fél?
Ön az ország Trónörököse!
Nemsokára ön uralja majd ezt az országot!
Miért mond le egy ilyen lehetőségről, mikor gyökerestül kiírthatnánk őket?
Azt parancsolta, hogy vezessem én az Ügyészség munkáját?
Ha így van, akkor én majd felfedem az összes bűnüket!
Kihajítom őket a kormányból!
Majd én elérem, hogy kivégezzék őket!
- Hong parancsnok! - Nincs több mondanivalóm.
Most megyek, Fenség.
- Hong parancsnok! Ez az alak...! - Hagyja csak, Excellenciás uram.
- Nem csodálkozok a dühén. - De Fenség...!
Fenség! Jung titkár megérkezett!
Édesanyám!
Mi történt? Hogy jöttél ide?
- Elengedtek. - Hogyan?
A Herceg azt parancsolta, hogy az Ügyészség vizsgálja a bűneinket,
és szabadon engedett minket.
Hogy mondtad? Az Ügyészség?
Valójában annyival véget ért az ügy, hogy Kim Gui Joót és még néhány ember száműztek.
Most már fellélegezhet, édesanyám.
Mi ez az egész? Miért ilyen engedékeny a Herceg?
- Őfelsége miatt. - Hogyan?
A Herceg attól fél, hogy Őfelsége szellemi állapota mindenki számára nyilvánvalóvá válik.
Nem fogja tovább bolygatni az ügyet.
Szóval a Herceg annyival le akarja zárni az egészet, hogy megbünteti a bátyámat
és még néhány tisztviselőt?
Igen, Felség. Minden mást az Ügyészség vizsgál, de annak a felállítása olyan sokáig tart majd,
hogy addigra kitalálhatunk valamit, amivel kiszabadíthatjuk kinnen, szóval ne aggódjon!
- Kérem, nyugodjon meg, édesanyám! - Félre! Beszélnem kell a Herceggel!
Tudnom kell, miért döntött így!
Miért kellett ilyen döntést hoznod, fiam?
Hogyan engedheted el őket, mikor tudod, miket követtek el?
Őfelsége volt az? Ő kérte, hogy engedd őket szabadon?
Dehogyis, édesanyám. Miért mondod ezt?
Ha nem Őfelsége az oka, akkor hogy tehettél ilyet?
- Édesanyám...! - Megölték az apádat.
Most pedig katonákat vezényeltek a palotába, és megpróbáltak téged is megölni!
Hazaáruló összeesküvők!
Ha szabadon engeded őket, újra kardot rántanak majd ellened!
Akkor hát miért hagyod futni őket? Miért hagyod, hogy még több bajt okozzanak neked?
Fiam!
Gyertek be!
Mi a baj? Mi van veletek?
- Van szabad szobája? - Igen, fel van melegítve. Menjetek be!
Mi történt? Olyan kíváncsi vagyok!
Ez nem történhet meg! Kik ezek?
Ránk támadtak, és megpróbáltak megölni minket és a Herceget!
Erre ő szabadon engedi őket? Mi ez az őrültség?
Kérlek, mondj valamit! Tudom, hogy engedelmeskednünk kell a Hercegnek.
- De ez őrültség! - Kell, hogy legyen valami magyarázat erre.
- Felesleges erről beszélnünk, hagyjátok abba! - Magyarázat? Mi oka lehetett volna erre?
Biztos, hogy volt valami oka! Olyasvalami, amit a mifélék nem érthetnek meg!
Rendben, én nem értek a politikához. Akkor fogom magam, és egyedül szabadulok meg tőlük!
Ha a Herceg nem teheti meg, majd én, Park Dae Su megölöm mindet!
- Megbolondultál? - Részeg vagy! Hagyd abba!
Nem, nem vagyok részeg! Ittam ugyan, de minél többet iszok, annál tisztábban látok!
Megyek, és elpusztítom azokat, akik megpróbáltak megölni minket!
- Dae Su! Dae Su! - Eresszetek!
- Eresszetek! Kérlek, engedjetek el! - Dae Su!
- Felség, a Herceg megérkezett. - Küldd be.
Látni kívánt, Felség?
Így van. Olyan gondterheltnek tűnsz. Nem érzed jól magad?
Felség, miért aggódik az én egészségem miatt?
A Királyi Orvos azt mondta nekem, nem szabad hagynunk, hogy idegeskedjen.
Kérem, ne aggódjon miattam.
Jól van. De valamit meg kell kérdeznem.
Mi volna az?
Hogy ítélkeztél a bűnösök felett?
Miért hallgatsz? Valami baj van?
Nem, Felség. A bűneikhez mértő büntetést szabtam ki rájuk.
Valóban?
Nem egyszerű dolog megbüntetni valakit.
De még akkor is ügyelned kell arra, hogy ne légy elnéző.
A bűneikhez mérten kell kiszabnod a büntetéseiket. Megértetted?
Meg, Felség.
Még valami...
Nyilvánosságra hozhatod az állapotomat, ha azzal megvédheted az álláspontodat.
- Miért hallgatsz? - Felség,
ennek a parancsnak nem engedelmeskedhetek.
Nem lesz bajom. Nem szükséges tiltakoznod.
Egyedül így hallgattathatod el őket, ha az utolsó rendeletemmel védekeznének.
Megérted, amit mondani próbálok neked?
Nem félek attól, hogy megtudják: demenciától szenvedek.
Ha eszembe jut, mennyi szenvedést okoztam másoknak a betegségem miatt,
nem is bánom, hogy hamar meghalok.
Felség, kérem, ne mondja ezt!
- San... - Parancsoljon, Felség.
Szomorú vagyok, amiért ilyen nehéz teherrel a válladon kell, hogy itthagyjalak.
Ezért kell megbüntetned őket, mielőtt még elhagynálak.
- Bátyám! Bátyám! - Te nem vagy többé a testvérem. Félre!
Miért vagy ilyen, bátyám?
- Te...! - Kérlek, segíts, bátyám!
Kérlek, engedd meg, hogy beszéljek a Hercegnővel!
Szerinted ezek után akar még téged látni egyáltalán?
Hogy lett belőled egy ilyen kétarcú szörnyeteg?
Bátyám, kérlek...!
Megkérdezem, de nem ígérek semmit.
Én... én... Bátyám!
- Azt mondja, bemehetsz. - Komolyan?
Ne álldogálj itt kinn! Menj be!
Igen... hát persze!
Fenség! Köszönöm, hogy fogadott!
Ne érts félre. Azért engedtelek be, hogy mondhassak neked valamit.
Mi volna az, Fenség?
Azt hiszed, vége mindennek, mert a Herceg megbocsátott neked? Hát ez nem így van!
Ha így hiszed, óriási tévedésben vagy!
- Fenség...! - Hogy lehet ezt így elkezdnőzni?
Még ha a Herceg meg is bocsátott neked, én sose fogok, bácsikám!
Fenség, én...!
- Fenség, megbánást tanúsít... - Megbánást?
Olyasvalami lenne ez, amit holmi megbánással semmissé lehetne tenni?
- Kifelé a palotámból. Takarodj! - Fenség, én...!
Jól van... jól van...
Rendben. Ha ő így érez, akkor nekem sem maradt más választásom!
Hogy érted ezt?
Ha se a Hercegnő, se te nem segítesz, majd én segítek magamon!
Segítesz magadon? Na és hogyan?
Hát nem tudod, hogy egy sarokba szorított patkány még egy macskára is rátámad?
Majd meglátod!
Te...! Várj! Várj!
Istenkém...
Yi udvarhölgy.
- Készíts elő mindent, a Királyi Palotába megyek. - Igenis, Fenség.
- Felség, Hong hercegnő megérkezett. - Kísérjétek be.
Igenis, Felség.
Üdvözöllek.
Hogy szolgál az egészsége, Felség?
Nem tudom, miért élek ilyen sokáig.
Hogyan fogom jóvátenni mindazt, amit az életem során elkövettem?
Felség, kérem, ne mondjon ilyet.
A bűnöm, mit ellened követtem el, még halálom után sem felejtődik majd el.
Ezért engedd csak szabadjára a szíved összes keserűségét!
Felség!
Én már annak is örülök, hogy végre megértette Sado herceg valódi szándékait.
- De... - Mi a baj?
Azért jöttem, mert nem igazán értem, mi folyik itt.
Felséged adott parancsot arra, hogy a bűntetteket kendőzzék el?
Hogy érted ezt?
Elkendőzni? Hát az meg hogy lehetséges?
A Herceg úgy döntött, megbocsát azoknak, akik megpróbálták megölni őt.
Azért tette, mert Felséged parancsolta ezt neki?
Ez igaz?
- Van odakinn valaki? - Igen, Felség.
- Valami hír a Királyi Palotából? - Semmi, Felség.
Őfelsége nemsokára magához hív majd! Ebben biztos vagyok!
- Ha így tesz, arról azonnal szólnod kell! - Igenis, Felség!
Uram!
- Hát itt vagy. - Mit keres itt?
Nem látod? Halászok.
Nincs idő arra, hogy most halásszon!
Mi mást tehetnék?
Nem maradt semmi, amit megtehetnék.
Megpróbálhatná rávenni Őfenségét, hogy változtassa meg a döntését!
Nem vagyok abban a helyzetben.
Nem dolgozhatok többé a Hercegnek.
Menj, és hagyj magamra.
Uram!
Azt hiszem, a halak ma elkerülnek.
Máshová kellene mennem.
Őfensége döntését kellene megpróbálnia megérteni, és nem a halakét.
Vissza kellene jönnie velem a palotába.
Bocsásson meg, amiért ilyen szegényes a szobám.
- Kérem, igyon egy kis teát. - Köszönöm.
Ez a tea az egyetlen, amit felajánlhatok.
Miután megitta, kérem, hagyja el ezt a szánalmas helyet.
Teljesen megértem, hogy érzi most magát.
Teljesen érthető, miért nem tudja elfogadni a Herceg döntését egy önhöz hasonló fiatalember.
Ön azt mondja, megérti a Herceget, és támogatja a döntését?
- Igen. - Hogy lehetséges ez?
Hogy tűrhet el egy ilyen döntést?
- Elment az esze? - Ne húzza fel magát, inkább figyeljen rám.
Mit gondol, a Herceg miért bocsátott meg nekik?
Ennek semmi köze a politikához. Csupán egy oka van.
A Király iránt érzett szeretete.
Szeretet?
Azért tette, mert nem akarta, hogy bekerüljön a történelmi feljegyzésekbe Őfelsége betegsége.
Érti, amit mondok?
Én büszke vagyok rá, hogy ilyen embert szolgálhatok.
Nem a képességeit vagy a tehetségét becsülöm.
Hanem a szívét.
Az év végi ünnepségen ön rájött, hogy a Királyné és a bátyja állt
a Herceg elleni merénylet mögött, Őfensége azonban mégis megbocsátott nekik.
Túlélte ezt, ők pedig ismét az életére törtek.
Miért kellett a Hercegnek újra megbocsátania nekik?
- Itt vagy, Főeunuch uram? - Igen, Felség.
Mit tehetek önért, Felség?
Miért tetted?
Hogy érti ezt, Felség?
Azt kérdezem, miért bocsátottál meg nekik?
Felség? Honnan...?
Azért tetted, hogy titokban tartsd a betegségemet?
Ezért bocsátottál meg nekik?
Felség!
Még nem jöttél rá, miért tértem vissza a halálból.
Nem tudod, miért nyúlik ilyen hosszúra az életem.
Azért, mert meg akartalak védeni, ahogy azt az apád kívánta.
Felség!
De most azt mondod, hogy ezt a gyalázatos bűntényt miattam akartad eltitkolni?
Akkor nekem kell befejeznem, amire te képtelen voltál.
Felség!
Felség! Felség!
Felség! A Király látni kívánja önt!
Komolyan?
Hát nem megmondtam? Mondtam, hogy a Király látni akar majd!
Most már minden rendben. Mostantól minden rendben lesz!
Főtitkár uram!
Őfelsége látni kívánja önt, Excellenciás uram.
Mi történt? Miért hívta őt magához ilyen hirtelen?
Azt mondta, Birodalmi Rendeletet készült diktálni.
Tudja, miről lesz benne szó?
Nem vagyok biztos benne.
- Mondja meg Őfelségének, hogy megérkeztem. - Igenis, Felség.
- Felség, a Királyné megérkezett. - Kísérd be.
Felség, miért szeretett volna látni?
Foglalj helyet.
Épp most készülök Birodalmi Rendeletet diktálni a te helyzetedről.
Azért hívtalak, hogy erről te is értesülj.
Hogy érti azt, hogy a helyzetemről, Felség?
Most Birodalmi Rendeletet diktálok. Írjon le mindent, amit mondok.
Igenis, Felség.
A mai napon, 1776-ban, a második hónap tizenharmadik napján
Jeong Soon királyné, a Kim család sarja megfosztatik címétől...
... és száműzetik a palotából.
Magyar felirat: Brigi (brigichan@hotmail.com)
Időzítés: MrsKorea Javította: Brigi
Ez egy ingyenes fansub, rajongóktól rajongóknak. Kereskedelmi forgalmazása TILOS!
This is a FREE fansub. NOT for SALE!!! Get it for FREE @ d-addicts.com