Magyar felirat: Brigi (brigichan@hotmail.com)
~ Weiyoung hercegnő ~
~ 54. rész ~
- Tuoba Jun! - Fenség!
Tuoba Jun!
Fenség!
Tuoba Jun!
Tuoba Jun! Mi a baj? Tuoba Jun!
Tuoba Jun!
Miért hazudtál nekem?
Hiszen azt mondtad, már bevetted az ellenszert!
Mi történt?
Mindössze egyetlen szem ellenszer maradt.
Őrség...!
Hallanak engem?
Tuoba Jun...
Azért, hogy téged megmenthessen, fel kellett áldoznia a saját életét.
Tuoba Jun!
Hát tényleg van ilyen ostoba ember ezen a világon...
Ne halj meg, Tuoba Jun!
Ha bármi történne veled...!
Ha bármi történik veled,
én sem tudnék tovább élni!
Tuoba Jun...
Hadd nézzelek meg jól...!
Ígérj meg nekem valamit...!
Maradj életben!
Maradj életben és légy boldog!
Tuoba Jun!
Tuoba Jun! Életben kell maradnod!
Tuoba Jun!
Tuoba Jun! Tuoba Jun!
Felség!
Te...
Felség!
Miért tetted?
Hogyhogy miért?
Li Weiyoung ártani fog önnek!
Miért mentette meg az életét?
Most már semmi sem számít...
Miért ilyen makacs?
És te?
Te talán nem vagy az?
Arra születtem, hogy megragadjam a hatalmat.
Nélküle...
Inkább meghalok.
Felség...!
Ha Li Weiyoung nem létezne, feleségül vett volna?
Changru...
Sajnálom...
Csalódást okoztam neked...
Felség!
Felség! Nem halhat meg!
Felség!
Ne féljen...!
Nem hagyom, hogy magányos legyen...!
Önnel tartok...
- Weiyoung... - Tuoba Jun!
Beszéljen! Ki lehet gyógyítani ebből a mérgezésből?
Mivel Weiyoung már megmenekült...
Kész vagyok hallani az igazságot.
Kérem, beszéljen!
Fenség...
Ez a méreg halálos.
Csak a megfelelő ellenszer tudná semlegesíteni a szervezetében.
Az orvosi képességeimmel mindössze tompítani tudom a hatását egy ideig.
Tompítani egy ideig?
Ez mit jelent?
Ez egy bevett gyógymód, mellyel megakadályozhatjuk, hogy a méreg kifejtse a hatását.
Egy ideig életben tudja tartani őfenségét.
De...
Legjobb esetben is csak 5 évig bírja majd,
10 évnél tovább aligha, fenség!
Utána lehet...
Ez az 5 év...
Vagy 10 év...
Már így is ajándék az istenektől.
Köszönöm, Liu doktor.
Minden tőlem telhetőt megteszek, hogy gondoskodjak az egészségi állapotáról.
Uraim...
Egy szívességet szeretnék kérni önöktől!
Kérem, mondja, mit kíván!
Remélem, titokban tudják tartani az állapotomat Weiyoung előtt.
Nem sok időm maradt, amit vele tölthetnék.
Bízok benne, hogy boldogan élheti majd le velem ezeket az éveket.
Tudom, hogy nagyon fontos Weiyoung fenséged számára, de nem szabad csüggednie!
Van még remény!
Ki tudja?
Talán idővel Liu doktor képes lesz találni egy új ellenszert.
Tuoba Jun.
Idehallgasson!
Egyedül ön teheti boldoggá Weiyoungot.
Ezért... Nem adhatja fel!
Tudom.
Soha nem adom fel, és az utolsó pillanatig küzdeni fogok.
A császár és a császárné fogadja a hivatalnokok hódolatát!
Éljen sokáig őfelsége, a császár és a császárné!
Oly régóta vártam erre a pillanatra...
Annyi minden történt...
Szerencsére sosem mondtunk le egymásról.
Sosem mondok le rólad.
Ha ez a pillanat sosem jött volna el, akkor is tovább vártam volna rá.
Egész életemen át...
Vártam volna erre a pillanatra.
Akárcsak én.
„Férjként és feleségként mi örökké összetartozunk.”
„És sosem kételkedtünk a szerelmünkben.”
A szerelmesek végre együtt lehetnek.
Weiyoung, fogadd jókívánságaimat!
Fenség! Fenség! Fenség!
Suxin, mi történt?
A hercegnő...! Ő...!
Mi történt a hercegnővel?
A hercegnő...!
Di...!
Térj magadhoz!
Ébredj fel!
Nem azt mondtad, hogy hozzám jössz feleségül?
Li Minde...
Olyan buta vagy...
Ébren vagy?
Hát végre magadhoz tértél?
Te mondtad...
Hogy feleségül veszel, ha meggyógyultam.
Oly sokat vártam erre a napra.
Nem bírnék csak úgy meghalni.
Vagy talán becsaptál?
Nem!
Nem hazudtam!
Megígérem neked.
Feleségül foglak venni.
Te leszel az én hitvesem.
Yuanlie felesége!
Ez a 100. csók...
Hogyhogy ilyen pontosan számon tartottad?
Lehetséges volna...?
Ez pedig a 101. csók...
Li nagyasszony megérkezett?
Nagymama és édesanyám korán a palotába jöttek.
Bizonyára a kertekben időznek.
Írtam egy rendeletet.
Ha találkozol velük, kérlek, olvastasd fel előttük helyettem!
Reggeli tanácskozásra kell mennem, így nem tudunk találkozni.
Tölts velük egy kis időt helyettem is!
Micsoda áldás ez Wei számára, hogy ilyen szorgalmas és odaadó uralkodója lehet!
Őszintén remélem, hogy több időt tudok majd veled tölteni.
Te most már nem csak az enyém vagy,
Wei népével osztoznom kell rajtad.
Most menj!
A hivatalnokok már várják a megbeszélést.
Éljen! Éljen! Éljen sokáig őfelsége!
„A trónbitorló Tuoba Yu megölette az apját.”
„Megbocsáthatatlan bűnt követett el.”
„Így, hogy Tuoba Yut és minden követőjét kivégezték,”
„csakis miattuk elrendelem, hogy népünk átka hulljon rájuk!”
„Li Changle hercegnéként szavaiban és tetteiben tiszteletlenül viselkedett.”
„Nem érdemel tiszteletet.”
„Mától fogva élete végéig a trónörökös palotájának cselédei közt kell dolgoznia!”
„A néhai Jingmu herceg ügyének ismételt vizsgálata kiderítette,”
„hogy minden csakis Tuoba Yu csapdája volt.”
„Édesapámat minden hamis vád alól mentsék fel,”
„és tiszteletbeli Jingmu császárként jegyezzék fel a nevét!”
Így rendelkezett őfelsége!
Éljen sokáig őfelsége!
Nagymama! Édesanyám!
Köszöntjük a császárnét!
Nagymama, édesanyám!
Túlságosan is udvarias ez a köszöntés!
Felséged immár császárné.
Nem szabad figyelmen kívül hagynunk a rangbéli különbséget uralkodó és alattvalója között.
Pontosan.
Édesanyám, nagymama...
A szűnni nem akaró aggodalmatok nélkül mégis hogy juthattam volna el idáig?
Ne hajlongjatok előttem!
Hogy őszinte legyek, nekem kellene fejet hajtanom előttetek.
Számomra ti mindig is olyanok lesztek, akár a családom.
Nem szabad!
Ezt nem szabad!
Li nagyasszonnyal már így is nagyon hálásak vagyunk, hogy felséged így érez irántunk.
Nagymama, édesanyám.
Magammal hoztam őfelsége rendelkezését.
Az istenek felhatalmazásával őfelsége, a császár az alábbiakban rendelkezik.
„Li nagyasszony, született Luo úrnő,”
„valamint a hetedik Li ágyas, született Chen úrnő!”
„Mindketten elismerésre méltó szolgálatot tettek az ország védelme érdekében.”
„Li nagyasszonyt ezennel első szintű, Kegyelmes Úrnővé,
„a hetedik ágyast pedig második szintű, Erényes Úrnővé nevezem ki.”
Így rendelte őfelsége!
Köszönjük, felség!
Mit keresel itt?
Azért jöttél, hogy eldicsekedj a győzelmeddel?
Vagy hogy láthasd, milyen szánalmas helyzetben vagyok?
Én tekintélyes családba születtem!
Hogy mersz cselédsorba taszítani?
Ez a jogos büntetésed mindazért a sok gonosztettért, amit elkövettél.
Miért nem ölsz meg inkább?
Csak ölj meg!
Mi haszna életben tartani engem?
Nem kellene mindannyiunkkal végezned?
Már értem...!
Azért nem teszed, mert még mindig nem találtál bizonyítékot arra, hogy én öltem meg az anyádat!
Akkor most vallomást teszek!
Én öltem meg az anyádat!
Végül bevallottad...
Aznap...
Álarcot viseltem, mikor meglátogattam az anyádat.
Azt hitte rólam, hogy Weiyoung vagyok.
Még a hozományát is elővette, hogy nekem adja.
Miért?
Hiszen még csak nem is szerette Li Weiyoungot!
Miért fogadta el őt hirtelen?
Egyszeriben elöntött a gyűlölet!
Kivettem a hajamból a tűt...
Majd mélyen a szívébe döftem!
Li Changle!
Én vagyok az, aki meggyilkolta az anyádat!
Ölj meg!
Miért nem ölsz meg?
- Őrség! - Parancsára!
Mérgezett bor?
Mivel már elismerted, hogy te ölted meg az anyámat...
Véget vethetsz az életednek.
Tuoba Jun!
Csak ennyire vagy képes?
Ez minden, ami tőled telik?
Megöltem az anyádat!
Meg kell ölnöd engem!
Azt akarod, hogy a saját kezeimmel öljelek meg, hogy az elégedettséggel töltsön el,
de ezt a kívánságodat nem fogom teljesíteni!
Azt akarod, hogy megöljelek?
Nem érsz annyit!
Tuoba Jun!
Az volt a legszánalmasabb dolog az életemben,
hogy beléd szerettem!
Gyűlöllek!
Én, Li Changle tekintélyes család sarja vagyok...
Sosem leszek rabszolga!
Álljanak őrt a császári dolgozószoba ajtajában!
Senki sem léphet be!
Parancsára!
Jun Tao!
A férjedhez jöttél látogatóba?
Csak miattam vetted fel ezt a ruhát?
Akkor menjünk haza!
Rendben.
Nem tudnál gyorsabban lépkedni?
Lassíts!
Jun Tao, nem tudnál kicsit nőiesebben viselkedni?
Nőies vagy...
De nagyon!
Hong.
Ha találkozunk édesapáddal, nem szabad csintalanul viselkedned!
Értettem, édesanyám.
Köszöntelek, édesapám!
Gyere, állj fel!
Lassan!
Édesapám, egyél egy kis ginszeng levest!
Rendben, drága fiam.
Hong, hogy haladsz mostanában a tanulással?
Már le tudom írni a saját nevemet.
Valóban?
Lássuk!
Ez Hong kézírása?
Hogyhogy ennyire hasonlít az édesanyádéra?
Ő tanította nekem.
Édesapám, most már le tudom írni a nevemet.
- Kimehetek játszani? - Hát persze.
- Menj csak! - Köszönöm, édesapám!
Lassabban!
Menj csak!
Mi a baj?
Semmi.
Órák óta nem láttalak.
Hiányoztál.
Hong megtanult írni.
Jutalmat érdemel a tanítómestere,
és néhány további oktatót kell kineveznem, hogy taníthassák.
Úgy igyekszel, hogy megtanítsd Hongot írni.
Emlékszel még, mit ígértél nekem?
Oly sok év telt már el, és a te írásod még mindig csúnya.
Szándékosan ilyen.
Hogy újra és újra megmutathasd, hogyan kell szépen írni.
[Jun]
Értem...
Életem első szakaszában az orromnál fogva vezettél,
most pedig, életünk hátralevő részére meg kell, hogy büntesselek.
Vajon mi volna a megfelelő büntetés?
Megparancsolom, hogy írd le tízezerszer, hogy „Tuoba Jun”.
[Tuoba]
Felség, a mérget többé nem lehet tompítani a szervezetében.
Én... félek, hogy nem sokat tehetek már önért.
Álljon fel...
Ez nem az ön hibája...
Nekem...
Nem sok időm maradt már, melyet Wei népének szentelhetnék...
Felség...
Kérem, bocsásson meg, amiért olyat fogok mondani, amiért talán halált érdemelnék!
Ha felséged vette volna be az egyetlen pirulát ahelyett,
hogy a császárnénak adta,
Wei mostanra még jobban megerősödhetett és kiteljesedhetett volna,
felséged bölcs uralkodása alatt.
Liu doktor...
A császárném nélkül az uralkodás és a hatalom semmit sem jelent számomra.
A császárné nem szerezhet tudomást erről...
Most hagyjon magamra...!
Igenis, felség!
Weiyoung, nem sok időm maradt már, amit veled tölthetnék...
Milyen csodálatos lenne, ha együtt öregedhetnénk meg...!
Szerettem volna megtanítani a mi tüneményes gyermekünket a lovaglásra és íjászatra...
Szeretném továbbra is nézni, ahogy írni tanítod Hongot...
Bár nem túl szép az írásod...
Mégis szeretem olvasni.
Oly sok mindent nem csináltunk még együtt...
Egy újabb tő virág.
Boldog vagy?
Igen.
Nincs számomra annál nagyobb öröm, mint ha téged boldognak láthatlak.
Ki akasztotta fel ezeket?
Na vajon ki?
Ezeket a lámpásokat te készítetted.
Mindenképpen ki kellett akasztanom őket.
Szeretném hallani a ku-csin játékát!
Játszanál nekem?
Persze.
„Férjként és feleségként mi örökké összetartozunk,”
„és sosem kételkedtünk a szerelmünkben.”
„Élvezzük hát a mai estét,”
„ünnepelve és játszva, míg tehetjük.”
„Kezedet fogva mélyen felsóhajtok.”
„Megkönnyezem...”
„Gyönyörködj teljes szíveddel a tavaszi virágokban!”
„De ne feledd szerelmünk pillanatait és a büszkeséget!”
„Tudd, hogy ha életben maradok, vissza fogok térni hozzád!”
~ Szu Vu (i.e. 140-60) kínai költő verse, a „Költemény a hitvesemnek” ~
„És ha meghalok, egymásra gondolva létezünk majd tovább.”
Éljen sokáig őfelsége, a császár és az anyacsászárné!
Weiyoung.
Többé nem tudlak megvédeni.
Erősnek kell lenned!
Wei dicsőséges birodalmát mostantól rád bízom.
Akárcsak a családunkat.
Tuoba Jun.
Mindent tőlem telhetőt megteszek, hogy megvédjem Wei birodalmát és a családunkat.
Megőrzöm a szerelmed emlékét a szívemben, és tovább fogok élni.
Egy nap egy tündöklő birodalmat mutatok majd neked.
Magyar felirat: Brigi (brigichan@hotmail.com)
Angol felirat: Dramafever
http://yisanprojekt.hu/
Ez egy ingyenes fansub, rajongóktól rajongóknak. Kereskedelmi forgalomba NEM hozható!
This is a FREE fansub. NOT for SALE!!! Get it for FREE @ d-addicts.com