Magyar felirat: Brigi (brigichan@hotmail.com)
~ Weiyoung hercegnő ~
~ 18. rész ~
Őfensége még mindig nem akar előjönni?
Igen, már 5 napja...
Őfensége minden nap bezárkózik a dolgozószobájába, ahol írással és olvasással tölti az idejét,
és nem engedi, hogy a cselédek zavarják őt.
Mi is csupán az ajtónál hagyjuk számára az ételt, ő pedig beviszi azt magával.
Jól van, értem...
Fenség...
Fenség, én vagyok az, Cheng De.
Gyere be!
- Fenség... - Épp jókor érkeztél.
Ezek az irányvonalak a legtehetségesebb tisztviselők előléptetéséhez,
melyeket alapos átgondolás után foglaltam írásba.
Juttasd ezt el Zhang úrnak az Kinevezések Hivatalába,
és kérd ki róla a véleményét!
Igenis, fenség.
Mondja, miért nem eszik előbb valamit?
Jó pár napja ki sem mozdult már. Utána majd elkísérem egy sétára.
Sok a teendőm.
Menj, és siess majd vissza! A határvédelemről is írtam egy tervezetet.
A hadügyminiszter úrhoz is el kell majd menned.
Fenség, ne dolgozzon ilyen sokat! Folytassa az írást holnap!
Holnap más feladatok várnak rám.
Túlságosan sok teendőmet hanyagoltam, ezért hamar be kell pótolnom mindent.
Mit álldogálsz még mindig itt?
Fenség...!
Amióta utoljára találkozott Anping úrnőjével, bezárkózott ide, és...
Cheng De!
Egy tisztességes jellemű ember szorgosan végzi a munkáját,
és törődik az ország érdekeivel.
Ne beszélj nekem többé az érzelmekről!
Most elmehetsz...
Értem...
[Weiyoung]
Határvédelmi stratégia...
- Han bátyám! - Yu! Hát téged mi szél hozott?
Hisz te magad említetted, hogy apánk néhány korrupt hivatalnokot leváltatott...
… a segélytervezet kapcsán történteket követően?
Li miniszterelnök urat bízta meg azzal, hogy új hivatalnokokat nevezzen ki,
szóval épp hozzá jöttem látogatóba.
Han, te mit keresel itt?
Te a miniszterelnökhöz jöttél.
Én meg a miniszterelnök lányához!
Köszöntjük önöket, fenség! Máris bejelentem az érkezésüket.
- Arra semmi szükség. - Értem...
Yu, ne foglalkozz ma a hivatali teendőkkel!
Rengeteg időd lesz még arra, hogy ezen munkálkodj.
Ma szegődj csak mellém csendben, hadd látogassam meg Changle kisasszonyt!
Ne tudja meg senki!
Fenség, erre parancsoljanak!
Köszöntöm önöket, fenség.
Kérem, álljanak fel, hagyjuk a hajlongást!
Nagyon régen találkoztunk, Changle kisasszony. Milyen karcsú lett azóta!
Fenség, kérem, foglaljon helyet!
Kérem, ön is...
Egy boszorkány jelent meg az otthonunkban,
ami szenvedést és igazságtalan bánásmódot okozott Changle nővéremnek.
Mi is mind nagyon féltünk és nyugtalankodtunk emiatt.
Ez igazán bosszantó...
Anping úrnője lenne ez a boszorkány, akiről beszél?
Valójában nem hibáztathatjuk Weiyoungot.
Egyszerűen csak nem tudom, hogyan hízelegjek...
Nem tudom, hogyan járjak a nagymama kedvében...
Még a segélytervezetem sem volt olyan jó, mint a húgomé...
Már hogyan lenne ön a hibás ebben?
Nyilvánvalóan a bizalmasainak alkalmatlansága volt az,
ami miatt egy ilyen jó tervezetet nem sikerült tökéletesen végrehajtani.
Changle kisasszony, kérem, ne aggódjon!
Majd szólok pár jó szót apánknál az érdekében.
Biztos lehet benne, hogy nem hagyom, hogy ez hatással legyen önre!
Köszönöm, fenség...
Li császári testőr.
Dongping herceg, ő mindig segít Li Weiyoungnak, hogy bántsa Changlét.
Akkor majd én segítek Changle kisasszonynak bosszút állni rajtuk!
Talán már megfeledkeztél róla, Han?
Megdicsérted őt az íjászversenyünk során,
és császári testőrré nevezted ki őt.
Szóval ő lenne az?
Akkor hálával tartozik nekem. Minden szavamnak engedelmeskednie kellene!
Köszöntöm önöket, fenség.
Fogadja ezt el jutalomként!
Li Minde.
Ezt a barackot Dongping herceg adományozza neked.
Megtagadod a parancsát, és nem akarod megenni?
Inasok!
Edd meg! Edd meg!
Edd meg!
Van merszed elutasítani?
Edd meg!
Megállni!
Mit képzelsz, mit művelsz itt fényes nappal?
Mégis... mit érdekel az téged?
A nagymama látni kívánja Mindét.
Sajnálom, de mennünk kell.
Megállni!
Weiyoung, attól, hogy Anping úrnője lettél,
még nem viselkedhetsz tiszteletlenül a hercegek előtt!
Elég egy szó, és máris magaddal akarod vinni őt?
Ön csupán Anping úrnője.
Képes így viselkedni előttem?
Én már így is hálás vagyok őfelsége nagylelkűségéért.
Bármit is jelképezzen a rangom, azt a császártól kaptam.
Nem gondolja?
Weiyoung kisasszony, nem szükséges ennyire komolyra fordítania a szót.
Csupán tréfálkoztunk.
Fenségedék épp eleget mulattak.
A nagymamánk vár minket. Nem mernénk késlekedni.
Mi most megyünk. Bocsássanak meg, fenség...
Li Minde!
Ezt a barackot Dongping hercege adományozta neked!
Még nem etted meg!
Hogy ehetne meg Minde egy ilyen finom barackot egyedül?
Edd meg magad!
Li Weiyoung!
Te neveletlen, goromba csitri!
Changxi, őfelsége tiszteletreméltó, méltóságteljes és nemes nőként dicsért meg engem.
Ezzel a viselkedéssel az ő döntését kérdőjelezed meg, nem gondolod?
Hogy mersz így beszélni a hercegek előtt?
Nyíltan szembe mersz szegülni a császári család méltóságával?
Changxi, azt a nyolc kincs hajtűt őfelsége adományozta nekem.
Miattad most beleesett a tóba.
Van merszed megrongálni azt, amit a császár ajándékozott valakinek?
Kíváncsi vagyok, őfelsége vajon elnéző lesz-e majd veled, amikor kiszabja a büntetést.
Még ha a császár nagylelkű is lesz,
édesapánk aligha bánik majd könyörületesen veletek.
Azt tényleg őfelségétől kaptad?
- Ezt... - Changle!
És ezeket mind a császártól kaptam.
Elment az eszed?
Hogy járhatsz-kelhetsz itthon úgy, hogy ilyen ékszereket viselsz?
A nyugalmam érdekében kénytelen vagyok viselni őket,
pontosan azért, mert őfelsége adományozta őket nekem.
Egyszerűen csak nem hittem volna, hogy képes leszel megrongálni valamit, amit a császártól kaptam.
Sajnálatos, hogy édesapánk miattatok akár bajba is keveredhet...
Fenség, kérem, szolgáljanak önök tanúimként!
Arcátlan!
Han...
Titokban jöttünk.
Nem volna tanácsos felfordulást keltenünk.
Weiyoung, Changxi éretlen még.
Azonnal hívatok valakit, hogy visszaszerezze a hajtűt.
A tó alja puha és homokos. Biztos, hogy a hajtű nem sérült meg.
Changle, Changxi csak akkor vezekelhetne a bűneiért és győzhetne meg őszinteségéről,
ha maga mászna bele a tóba, és saját maga keresné meg a hajtűt.
Vállalom!
Changle, ne felejtsd majd el átküldetni a hajtűt a lakosztályomba, ha megtaláltátok!
Changle! Gyere, segíts!
Ki fog nekem segíteni? Changle!
Ezt alig hiszem el!
Weiyoung, túlságosan hevesen viselkedtél.
Tudom, hogy azért tetted, hogy nekem segíts vele, de nem kellett volna ekkora kockázatot vállalnod.
Az ember nem bánhat meggondolatlanul azzal, amit őfelsége adományozott.
Ezeket és a hajtűt nem a császártól kaptam.
Csak rájuk akartam ijeszteni.
Tényleg? Még engem is átvertél!
Láttad az arcukat?
Különösen azt, mikor Li Changxi beugrott a vízbe megkeresni a hajtűt!
Szó nélkül belecsobbant!
Micsoda elégtétel volt!
Csupán móresre tanítottam őket.
Azt akartam, hogy megtanulják, hogy az öcsémet nem ugráltathatja senki.
Hogyhogy az öcsédet...?
- Mi? - Hagyjuk...
Nocsak...
Úrnőm ma jól megviccelt minket.
Milyen bátor volt!
Li nagyasszony várja a második úrfit, nem igaz?
Miért váratja hát?
Vagy talán...
Az szintén csak kifogás volt?
A nagymama még mindig vár.
Most megyek. Vigyázz magadra!
Menjen csak!
Fenséged mondani szeretne valamit?
Igazán nagyra becsülöm önt.
Lenyűgöz az éles elméje,
és a becsületessége.
Van néhány dolog, amit szerettem volna elmondani önnek,
de eddig nem volt rá lehetőségem.
Parancsoljon, fenség.
Ma okosan és elragadóan viselkedett.
A legmélyebb hódolatomat váltotta ki ezzel.
Csupán az igazat mondtam. Túlzásba estek a gonoszkodással.
Nem volt szükséges ezt tennie.
Fenség...
Hogy érti ezt?
Látom, hogyan oldja meg a kialakult helyzeteket. Képes akár szélsőséges megoldásokra is.
Ezúttal is eszébe sem jutott, hogy kimaradjon a nézeteltérésből.
Vajon megérte?
Fenséged szerint mit kellett volna tennem?
Lábbal tiporták az öccse méltóságát.
De ilyen az emberi természet.
Olyan magas helyzetbe kellene kerülnie, melynek eléréséről a többiek még csak nem is álmodhatnak.
Az ember gondoskodjon róla, hogy a többiek fölé kerekedjen.
A férfiak ősidők óta számos módon tudtak hatalomra és befolyásra szert tenni.
A nők azonban csakis a férfiakra támaszkodhatnak.
Ha úrnőm befolyásos férfiakra támaszkodhat,
ezek az emberek vajon még mindig képesek volnának akadályozni önt?
Kisasszony...
Köszöntöm, fenség.
Kisasszony, úrnőm látni kívánja önt.
Bocsásson meg, fenség...
Kegyed éles eszű nő.
Bizonyára tudja, mire céloztam ezzel.
Úrnőnk nem is keresett engem, ugye?
Pontosan. Szándékosan hazudtam az imént.
Ez a férfi Wei hercege.
Nem vagyok nyugodt, ha egyedül hagyom önt vele.
Ráadásul úgy tűnik, nehezen kiismerhető.
Nem ostoba ember.
Ebben igazad van.
Több rejlik benne, mint amit sejteni enged.
A szóbeszéd szerint Tuoba Yu vér szerinti anyja császári ágyas volt, aki bűnt követett el.
Wei császára ezért halálra ítélte őt.
A herceget a másik asszony, Lu ágyas nevelte fel.
A hercegek közül az ő befolyása a leggyengébb.
Mostanában pedig Tuoba Han nyomdokaiban lépked.
Úgy tűnik, visszafogottan él,
valójában azonban Tuoba Han minden sikere Tuoba Yu közbenjárásának eredménye volt.
Rátermett, tapasztalt és alapos férfi.
Jobb, ha úrnőm távol tartja magát tőle.
Mindemellett Wei népe okozta birodalmunk bukását.
Wei teljes uralkodói családja Liang népének ellensége.
Jobb, ha minél kevesebbet találkozik velük!
Ha fény derülne előttük a valódi kilétére, annak szörnyű következményei lennének.
Számomra ön Liang királyi családjának utolsó tagja.
- Fenséged biztonsága fontosabb, mint... - Ennyi elég lesz.
Megfogadom a tanácsodat.
Köszöntöm, Nanan herceg.
Hát újra találkozunk, Changru kisasszony.
Megbotlottam, fenség...!
- Kérem, bocsásson meg...! - Ugyan.
Mióta vár már itt?
Épp most érkeztem. Virágot akartam szedni.
Nem számítottam rá, hogy fenségeddel találkozok majd.
Gaoyang herceg nem jött önökkel?
Ha már így felmerült a neve, amióta Gaoyang herceg megmentette az unokanővéremet,
és szárnyra kapott az a szóbeszéd,
fenséged unokaöccse nem járt nálunk.
Hogy mondta?
Az unokaöcsém megmentette Weiyoung kisasszonyt?
És miféle szóbeszédről van szó?
Fenséged nem is tudta? Túl sokat fecsegtem...
Mondja el nyugodtan!
Fenség...
Úgy tűnik, Anping úrnője valamilyen kapcsolatban áll őfenségével, Gaoyang herceggel.
Fenségednek nehéz lesz majd hasznot húznia belőle.
De ő egy ágyas leánya.
Fenséged miért tulajdonít neki ekkora jelentőséget?
Sok dolgot megtapasztaltam már. Biztos, hogy nem ismertem őt félre.
Li Weiyoung sokkal bölcsebb, mint a többiek.
Még apánk kegyeibe is sikerült beférkőznie.
Ha hajlandó lenne őszintén a szövetségesemmé szegődni,
komoly támogatóra lelnék benne.
Sokkal különb, mint az a sok unalmas nemes hölgy.
Fenség, na és mit gondol a harmadik kisasszonyról, Li Changruról?
Nem egy ostoba nő...
Eltűntél egy évre, és csak leveleket küldtél.
Édesanyád nem szólt ugyan egy szót sem,
mégis mindig szomorú volt a jelenlétemben.
Mindig sikerült elűznie a jó kedvemet.
Hálátlan fiú voltam. Azt hiszem, több időt kellene vele töltenem.
Olyan volt, mintha el akartál volna menekülni innen.
Van esetleg valami, ami vonz téged odakinn?
Tetszik ugyan a palota,
mégis jobban kedvelem azt a szabadságot, ami odakinn vár rám.
Édesanyádnak igaza volt.
Ideje kiválasztani számodra egy feleséget, hogy végre megállapodhass.
Mit szólnál Li miniszterelnök úr legidősebb lányához, Li Changle kisasszonyhoz?
Li kisasszony kedves hölgy, de nem ő az, akit kedvelek.
Hogyan? Nem kedveled őt?
Nem bizony. Nagyapa, kérlek, ne erőltesd őt rám!
De az édesanyád nagyon kedveli őt. Nemrég ő maga említette ezt nekem.
Édesanyám aggódik miattam, de megfeledkezett róla, mi az, amire én vágyok.
Ha már meg kell nősülnöm, semmi másra nem vágyok,
csak hogy szerethessem szívem választottját.
Jól van. Akkor egyelőre félreteszem ezt a kérdést, és nem zaklatlak vele.
Köszönöm, nagyapa.
De abból, amit az imént mondtál,
mintha az derülne ki, hogy valakit viszont megkedveltél. Vagy tévednék?
De ő nem szeret engem.
Mégis ki merné visszautasítani az unokámat?
Mondd csak meg, ki az! Majd én összehozlak vele!
Köszönöm, nagyapa, de nem szeretném kényszeríteni őt.
Úgy tűnik, komolyak a szándékaid e kisasszonyt illetően.
Talán már odaígérték őt valakinek?
Még nem.
Ha ez így van, akkor ez azt jelenti, van számodra esély.
Ha olyan feleséget akarsz, akit szeretsz is,
elszántnak és bátornak kell lenned, hogy elnyerhesd a szívét.
Ne add fel egykönnyen!
Olyan ez, mint ez a birodalom előttünk.
Ha nem tettem volna meg mindent, hogy magamhoz ragadjam,
hogyan élhettük volna meg ezt a mai napot,
mikor az északi királyságok végre egyesültek?
Most már értelek. Köszönöm, nagyapa!
Egy jóképű, vidám fiatalember, aki tele van lelkesedéssel.
Ő az én unokám!
Ez nem volt rossz.
Mi a baj? Talán bosszant valami?
Nekem kellene mérgesnek lennem!
Te vagy az oka annak, hogy átadtak a helyi hatóságoknak, és hogy apám megbüntetett.
Mi rosszat tettem?
Ha fenségednek szabad volt elhagynia a palotát,
a császár ugyan miért büntette volna meg?
Vagy talán engedély nélkül osont ki a palotából?
Előre tudtad, nem igaz? Szándékosan csináltad!
Nekem számos kötelezettségem van, nem úgy, mint fenségednek.
Nem is akarok gyermeteg játékokat űzni.
Most pedig bocsásson meg!
Miért kerülsz engem?
Már hogy kerülném önt?
Akkor miért mész el mindig, amikor csak meglátsz?
Ne ilyen hangosan!
Tudom jól...
Nyilvánvalóan lenézel engem.
Azért, mert íjászatban és lovaglásban sokkal rosszabb vagyok nálad.
Még a harci képességeim is gyengébbek a tieidnél.
Így hát lenézel engem!
Maradjon csendben!
- Gyere velem! - Minek?
Parancsolom, hogy gyere velem!
- Eresszen! Engedjen el! - Gyere!
Állj ide!
Na jól figyelj!
Látod a bőrkeményedést a kezemen?
Éjjel-nappal csak gyakoroltam,
hogy bebizonyíthassam neked, hogy egyáltalán nem vagyok puhány alak!
Majd meglátod! Egyáltalán nem vagyok gyenge!
Weiyoung.
Minde, szinte szétcsattansz a lelkesedéstől. Valami jó dolog történt?
Én...
Weiyoung kisasszony, egy egészen híres színésztársulat érkezett a fővárosba.
A fiatalúr attól félt, unatkozna a Li-palotában,
ezért szeretné meghívni önt egy előadásukra.
Kisasszony, valaki ezt küldte önnek!
- Weiyoung... Weiyoung! - Ki az? Ki küldte?
Weiyoung, Weiyoung!
Ez a kis teremtés képes beszélni?
Ki küldte ezt a huncut kis madarat?
Nem mutatkozott be a küldönc,
de úgy tűnt, Gaoyang herceg inasa volt.
Weiyoung!
Ő lett volna?
Weiyoung, közel álltok egymáshoz Gaoyang herceggel?
Dehogyis.
Csupán annyi történt, hogy korábban megmentette az életemet.
Ha ő nem lett volna, már rég nem élnék.
Szóval erről van szó...
Kisasszony, ez a madárka...
Weiyoung! Weiyoung!
Küldesd vissza!
De a küldönc azt mondta,
hogy ha nem leli kedvét benne, nem szükséges visszaküldenie.
Akkor engedjük szabadon!
Jun Tao, óvatosan!
Engedd el!
Weiyoung!
Szeretnél egy papagájt?
Ilyen hamar visszaküldött? Haszontalan kismadár!
Ezúttal azonban nem adom fel ilyen könnyen.
Mit bámulsz?
Képes vagy megcsípni?
Ezúttal kitartó leszek, kerül, amibe kerül.
Uram, órák óta gyakorol. Miért nem pihen egy kicsit?
Kedveli őt, de nem meri elmondani neki. Ezért inkább magába fojtja az érzést.
Uram, halálra rémített! Nekem csak ez az egy életem van!
Ne beszélj erről többet!
Igen, én ugyan hallgathatok erről, de ön talán képes nem gondolni rá?
Igyon egy kis vizet!
Gyerekkora óta szolgálom önt.
Hogyne tudnám, mi jár a fejében!
Ezt a legutóbbi útja során szerezte, hogy szerencsét hozzon önnek a szerelemben.
Hallottam, hogy imádság közben folyton a második kisasszony nevét emlegette.
Te!
Unokatestvérek vagyunk...
Még ha örökbe fogadtak is, akkor is az unokatestvére vagyok...
Weiyoung! Weiyoung!
Hiszen hazaküldtelek, nem? Miért jöttél vissza?
Weiyoung! Weiyoung!
Menj! Ne gyere vissza többé!
~ Dalok könyve, 129. vers, Lator László műfordításában ~
„Sír a nád, a sás zizegve, hóharmat száll gyenge gyepre.”
„Kit úgy hívok: Weiyoung, a folyónál kószál messze.”
[Sír a nád, a sás zizegve, hóharmat száll gyenge gyepre.]
[Kit úgy hívok: Weiyoung, a folyónál kószál messze.]
Mikor veszed már észre?
Azért teszem, mert aggódok érted! Mert kedvellek!
De én egyáltalán nem kedvelem fenségedet.
Nem kölcsönös, amit érez.
Kegyetlenül viselkedtem veled...
Miért bánsz hát így velem?
Kit úgy hívok: Weiyoung, a folyónál kószál messze.
Fenség, miért nem fekszik le?
Csak...
Várjunk még egy kicsit!
Várjunk?
Arra, hogy a papagáj visszatér?
Biztos vagy benne, hogy vissza fog jönni?
Biztos csak eltévedt.
Bár nem lenne szabad neki.
Hiszen már annyiszor megtette ezt az utat.
Ezt gyors volt!
Ha ezúttal is visszajön, én...
Mihez fog kezdeni?
Megkérem nagyapát, hogy száműzzön téged!
Mi közöm van nekem ehhez?
Jön...! Visszajött! Visszajött!
Weiyoung!
Milyen aranyos madárka!
Tetszik?
Igen!
Tetszett ez a vidám kis papagáj, míg odakint sétálgattam, szóval megvettem.
Ha tetszik, neked adom.
Engem úgyis csak idegesít.
Így lesz társasága Xiaoyingnek.
Köszönöm, Minde.
Xiaoying?
Ő az! Ő Xiaoying!
Valamilyen oknál fogva visszajött! Nem akar elmenni!
Úrnőm nem tehet mást, muszáj megtartania.
Jun Tao, nem érzed jól magad? Olyan furcsa arcot vágsz.
Jun Tao, csak arról van szó, hogy megtartom a madárkát. Ez még nem bűn.
Így van.
Jun Tao, várj meg!
- Weiyoung! - Mi a baj?
Weiyoung!
Luo néni küldött némi teafüvet.
Egész jól néznek ki. Hozok neked belőle!
Weiyoung!
Weiyoungot szólongatod?
Majd én móresre tanítalak! Lássuk, mondod-e még! Na!
- Akkor mondjad! Beszélj csak! - Weiyoung!
Gyerünk! Most megnézheted magad!
Mondd csak!
Még mindig őt szólongatod, mi?
Beszélj! Beszélj! Mondd csak! Lássuk, beszélsz-e!
- Minde! - Weiyoung!
Weiyoung! Weiyoung!
Hány éves vagy te? Mérges vagy egy kismadárra?
Ez csak egy papagáj! Miért aggódsz miatta ennyire?
Vagy az talán fontosabb, ki adta a madarat?
Tévedsz! Mire véljem ezt a viselkedést?
Tényleg mérges lenne...?
Weiyi.
Az elmúlt időszakban remekül vezetted a háztartást.
A palota minden lakója előtt bizonyítottad a rátermettségedet.
Ehhez immár kétség nem fér.
Köszönöm az odaadó munkádat.
Alig merem elfogadni ezt a dicséretet.
Amíg ön hisz bennem, minden tőlem telhetőt megteszek, hogy vezessem ezt a háztartást.
Természetesen hiszek benned.
Pont ugyanez volt a helyzet, mikor Rou először kézbe vette a háztartás vezetését.
Gondolom...
Ha a Qingfeng szentélyben nem történt volna az a sok, sajnálatos esemény,
a miniszterelnök úr nem bízta volna rám a palota irányítását.
Még mindig nem értem.
Miért bántja Rou ennyire Weiyoungot?
Hiszen anyának szólítja őt, annak ellenére, hogy nem a vér szerinti gyermeke.
Őszintén nem értem.
Azt mondta, hogy imádkozni megy a szentélybe,
de titokban saját terveket szövögetett.
Rou alattomossága nem ismer határokat.
Úgy hallottam, hogy azóta gyengélkedik, amióta legutóbb megbetegedett.
Elküldettem valakit, hogy érdeklődjön felőle.
Hallottam, hogy Changle már hívatott egy orvost.
Nem tűnik túl biztatónak az állapota.
Akkor rád kell hagyatkoznunk, hogy vezesd továbbra is a háztartást.
Li nagyasszony, ön annyira bízik bennem.
Semmiképpen sem okozok majd csalódást se önnek, se a sógoromnak.
Jól van.
Tessék!
~ „A vágyakozás otthona” ~ (Li Changru lakosztálya)
Changru!
Végre ennek is eljött a napja!
Gratulálok, hogy megkaptad, amire vágytál.
A családom hátterét azonban össze sem lehet hasonlítani Chiyun Rou-éval.
De nem is tudok olyan könnyen hízelegni, mint Zhou Xuemei nénikéd.
Az egyikük irányítja a ház életét,
a másik pedig Li nagyasszony kegyeit élvezi.
Egyedül én nem tudok támaszkodni senkire.
Az apád innen messzire tölt be hivatali tisztséget.
Átlagos helyzettel büszkélkedhet csupán.
Ebben a palotában még a cselédek is lenéznek engem.
De nézd csak meg, milyen helyzetben vagyunk most!
Bárhová is megyek, mindenhol Wen úrnőként szólítanak meg.
Azok, akik általában nem is akartak foglalkozni velem, most igyekeznek hízelegni nekem.
Mindössze félek, hogy ez nem fog sokáig tartani...
Amint Chiyun Rou újra felépül,
vissza kell adnom neki a háztartás irányítását.
Édesanyám, kérlek, légy nyugodt! A szerencsés napjainknak nem lesz egyhamar vége.
Changru, valójában én már ennyivel is elégedett vagyok.
Mindössze téged és Changxit féltem.
Ti okos és tapintatos testvérek vagytok.
Changle semmivel sem szebb nálad!
De nem áll mögöttetek a Chiyun-klán befolyása.
Sok-sok éve már, hogy Changle kegyetlen elnyomásában kell élned,
mely lassan ott tart, hogy Li Changle nevét mindenki ismeri,
de az én két, okos lányomról senki sem tud.
Mindazok után, amik az elmúlt időszakban történtek,
Changle előjoga a ház gyermekei közt semmivé vált.
Igen.
Li Changle végre megszégyenült.
De aztán Li Weiyoung felbukkant, hogy minden figyelmet ő kaphasson meg!
Hallottam, hogy Gaoyang herceg érdeklődik iránta.
Changru, mikor lehetek végre büszke rátok,
amiért legyőztétek Li Changlét és Li Weiyoungot?
Két, ilyen hitvány teremtést!
Nem különbek az én lányaimnál!
Úrnőm, kisasszony, a császárné küldönce üzenetet hozott.
- A császárné küldönce? - A császárné küldönce?
A császárné parancsa!
Changru kisasszony meghívást kapott a császárné következő hónapban tartandó ünnepségére.
Nem akarják megköszönni?
Hálásan köszönjük a császárné nagylelkűségét!
A császárnén kívül Gaoyang herceget is köszönet illeti.
Ha ő nem említette volna meg a kisasszonyt nevét,
félő, a császárné nem is hívta volna meg.
Köszönjük a császárnénak! Köszönjük Gaoyang hercegnek!
A császárné ünnepségén nem vehet részt akárki.
A Li-palotából ezúttal csak ön és a második kisasszony részesült e megtiszteltetésben.
Az első kisasszony nem kapott meghívást.
A segélytervezettel kapcsolatos körülmények súlyosan rontottak a jó hírén.
A császár és a császárné nem bízik többé benne.
Ne mondj ilyet még egyszer!
Ha Changle ezt megtudná, csak te szenvednél miatta.
Kisasszony, ha a császárné ünnepségén mély benyomást tesz a többiekre,
Ping egész városa felfigyelhet önre.
Hiszem, hogy hamarosan híres lesz.
Mindez azért történhetett, mert korábban titokban értesítettem Gaoyang herceget.
Őfensége meghálálja a szívességet.
Weiyoung sakkjátszmájában tényleg okosat léptem.
- Changxi! - Kisasszony!
- Óvatosan! Gyorsan! - Changxi!
[Én]
Kockázat nélkül nincs nyereség, nem igaz?
Mondja, hogy van az édesanyám?
A maradék méreg nem ürült ki úrnőm szervezetéből, és rossz hatással volt rá.
Úgy terveztük, hogy mindössze az ellenszert kell beszednie, és nyugalomban felépülnie.
Úgy tűnik azonban, hogy úrnőm lelkében oly mértékben gyülemlett fel aggodalom,
hogy a méregnek nem sikerült kiürülnie.
Mondja, édesanyám élete így veszélyben van?
Kérem, ne aggódjon! Minden tőlem telhetőt megteszek, hogy kikúráljam.
A mai naptól kezdve azonban úrnőmnek tilos idegeskednie!
Nem rémisztheti meg vagy dühítheti fel semmi!
Értem...
Viszontlátásra.
Chunming...
Erre parancsoljon...
Édesanyám...
Meg kell gyógyulnod!
Nélküled mihez is kezdenék?
Mindennek ez a Li Weiyoung az oka!
Minden az ő hibája!
Ezért most megfizet!
Maradj!
Édesanyám! Ébren vagy?
Ne légy meggondolatlan!
Édesanyám...!
Miattuk vagy ilyen állapotban!
Hagynunk kellene, hogy büntetlenül megússzák?
Akkor mihez kezdenél?
Megyek és beszélek édesapámmal.
A boszorkánysággal kapcsolatos ügy megoldatlan maradt Gaoyang herceg érkezése miatt.
De édesapámnak még mindig kielégítő magyarázattal kellene szolgálnia neked!
Az apád mindennél jobban arra vágyik, hogy ez az egész a feledés homályába merüljön.
Azt hiszed, hajlandó lenne újra felemlegetni a történteket?
Most az a legfontosabb, hogy ne tegyünk semmit meggondolatlanul,
nehogy megint Li Weiyoung cselszövéseinek essünk áldozatául.
Úrnőm, Changru kisasszony látni kívánja önt.
Ne mondj semmit!
Jó napot, Rou néni.
Hallottam, hogy nem érzed jól magad, ezért eljöttem hozzád látogatóba.
Changle, nem is tudtam, hogy te is itt vagy.
Nem hittem volna, hogy ennyire rosszul érzed magad, nénikém.
Mindez annak a bizonyos személynek köszönhető, aki újra és újra felbosszantja őt...
Tetszett az az illatosított kis függő, amit néhány napja küldettem neked?
Illatosított kis függő?
Miféle függő?
Amit saját kezűleg készítettem.
Nemrég azt mondtad, tetszik az enyém, ezért csináltam egyet neked is.
Ennek jó ideje már. Nem is tudtad?
Rong'er, emlékszem, hogy átküldetted veled.
Mi lett vele?
Minden az én hibám!
Amikor aznap este kiléptem a hátsó ajtón, és elindultam, hogy kézbesítsem az ajándékot,
észrevettem, hogy Zhou néni cselédei sietve cipeltek egy akkora vászonzsákot,
melyben akár egy ember is elférhetett volna.
Sötét éjszaka volt. Nem tudtam, mit csinálnak.
Annyira megijedtem, hogy földbe gyökerezett a lábam.
Úgy terveztem, hogy inkább másnap reggel viszem át az első kisasszonynak a függőt.
De másnap volt Weiyoung kisasszony ünnepsége...
Elfoglalt voltam aznap, ezért elhalasztottam az ajándék kézbesítését.
Hány napja is ennek már? Csak most jut eszedbe?
Miért tartalak egyáltalán?
Megérdemlem a büntetést!
Sajnálom, Changle. A cselédem teljesen alkalmatlan a feladatra...
Később majd én megyek, és...
Várjunk!
Azt mondtad az imént,
hogy egy nappal Weiyoung ünnepsége előtt Zhou nénikétek cselédei egy ember méretű zsákot cipeltek?
Igen, pontosan.
Édesanyám!
Rou néni, biztos fáradt vagy. Majd máskor eljövök hozzád.
Édesanyám, jól vagy?
Zhou Xuemei volt az!
Ő volt az! Ő állított csapdát a bátyádnak!
Édesanyám, azt akarod mondani, hogy Zhou néni csalta tőrbe Minfenget?
Hát nem hallottad, mit mondott a cseléd az imént?
A bátyád nem értette, mi történt.
Ziyan holttestétől egyértelműen megszabadult. Miért bukkant hát az fel az ünnepségen?
Biztos, hogy ez Zhou Xuemei műve!
Ő volt az! Ő segített Li Weiyoungnak megölni a bátyádat!
Alábecsültem a képességeit!
Általában visszahúzódó asszony, de képes volt ilyen aljas módon ellenem fordulni!
Zhou néni? Ő nem merészelne ilyesmit!
Li Minde volt az!
Biztos Li Minde és Li Weiyoung vette rá őt arra, hogy elpusztítsa Minfenget!
Zhou Xuemei...! Li Minde...!
Gondoskodok róla, hogy mindkettőtöknek ugyanennyi szenvedést kelljen átélnie!
Édesanyám!
Édesanyám, nem szabad felzaklatnod magad!
Édesanyám!
Zhou Xuemei...!
Magyar felirat: Brigi (brigichan@hotmail.com)
Angol felirat: Dramafever
http://yisanprojekt.hu/
Ez egy ingyenes fansub, rajongóktól rajongóknak. Kereskedelmi forgalomba NEM hozható!
This is a FREE fansub. NOT for SALE!!! Get it for FREE @ d-addicts.com