Shimizu úrral találkoztam, a producerrel.
- Hm? - Nem ismered? Ő volt az „Utolsó lépés” producere.
Ő készítette azt a nagy sikerű filmet!
Ezek a főszereplő karaktervázlatai, és pózai.
- Már az elegendő volna, ha vetne rá egy pillantást. - Rendben.
Moteuchi? A nevem Omiya Rika. Egy évvel alattad jártam.
Már emlékszem! Te voltál az, aki a folyosó sarkából énekelt!
Pontosan! Azt mondtad, tetszett.
És hogy szerinted nagyobb közönség előtt kellene fellépnem.
Hiszen az a kötelességem, hogy hasznos lehessek számodra.
Amano Ai...
- Elhalasztjuk? - Nincs mit tenni.
Shimizu úr azt mondta, hogy minél hamarabb szeretne velünk találkozni.
Micsoda? És a randinkkal mi lesz?
Hiszen aznapra beszéltük meg, hogy elmegyünk valahova.
- A randink! - Azt bármikor bepótolhatjuk.
Mégis ki ez a vénember?
Ne mondd ezt! Szólítsd Shimizu úrnak!
Egyszer csinált egy sikeres animációs filmet.
Ő egy producer.
Vagyis ez azt jelenti, hogy elismerően nyilatkozott a rajzaidról?
Nos... a rajzokon túl inkább mindenki igyekezetét dicsérte...
Ez nagyszerű!
Értem! A rajzaid világhírűek lesznek!
Ennek én is nagyon örülök!
Ez azért túlzás!
Na mindegy, Shimizu úr holnap eljön ide, szóval számítok rád.
Vettem!
Hogyhogy vetted? Nem! Ha te felbukkansz,
csőstül jön a baj. Szóval ne is gyere ki a szobádból, világos?
Meglepően nehéz felfogású...
Hálásak vagyunk, hogy a teendői ellenére időt szakít ránk!
Szóra sem érdemes! A saját szemeimmel akartam megnézni, hogy min dolgoztok.
Te voltál az, aki megrajzolta ezt a karaktert, ugye, Moteuchi?
- Igen. - Remek! Honnan jutott eszedbe?
Nos, tudja... izé...
Hm? Ai?
Hé!
Megmondtam, hogy maradj a szobádban!
Nem egyeztem bele, bár tényleg mondtál ilyet.
Sajnálom, hogy megzavarta önt! Hé, gyere ide!
- Miért? Hadd maradjak! - Elnézést, épp mondani készült valamit.
Ó, semmiség!
Igaz is! Ismét telefonálnom kell egyet. Bocsássatok meg!
Máris visszajövök!
Miért pont én vagyok az, akit ki akarnak zárni ebből...?
Most már akkor se segítenék nekik, ha megkérnének rá...
Rég találkoztunk.
Nem ismersz meg?
A belvárosban találkoztunk volna?
Ezek szerint nem...
Hiszen ön mégis csak egy producer...
Nem emlékszel rám?
25 évvel ezelőttről...
Micsoda? Mi már találkoztunk?
25 évvel ezelőtt?
Nos... nem emlékszem semmire a múltamból.
Nem emlékszel semmire?
Ó, úgy hallottam, te Sho unokatestvére vagy. Ugye?
- Hogyan? Aha... - Sajnálom, hogy csak úgy berontottam!
Mindenképpen szerettem volna megnézni Sho eddig nem látott illusztrációit is.
Ó, mit gondol? Shónak van tehetsége?
- Kíváncsi vagy rá? - Aha!
Bizony, hogy van! De még mennyire!
Értem! Értem, értem!
Így van.
Várjunk csak! Biztos, hogy helyes, hogy nem csatlakozol hozzánk?
Sho azt mondta, nem szabad...
Miért?
Kíváncsi vagyok, Sho haragszik-e még rám...
Jól van, jól van!
Mondd meg neki, hogy én egyáltalán nem bánnám, ha csatlakoznál hozzánk!
Mondd csak meg neki!
- Ó, rendben! - Jó!
Akkor azt hiszem, én megyek is...
Videolány...
~ Ai, a videolány 2018 - 5. rész ~
Ne legyen túl ledér, de szerintem azzal nem lesz baj, ha kicsit szexis.
Értem.
- Még valami? - Lássuk csak...
- Mi lesz a zenével? - Ó...
Ebbe még bele sem gondoltunk.
- De azt hiszem, jogdíjmentes anyagot fogunk... - Ne, azt nem szabad!
Ilyesmit csak amatőrök választanának.
Így elveszítenétek a versenyt. Eredetiségre van szükségetek!
Értem... Ezen el fogunk gondolkozni.
Esetleg még valami?
- Figyelj csak, Furuya... - Igen?
Képesek lesztek a saját munkátokként tekinteni erre,
ha mindent valaki más véleménye alapján csináltok?
- Nem... - Pontosan.
Ezért kellene ezt önállóan átgondolnotok.
Értem, uram.
Számítok rátok.
Nos, akkor én most megyek.
- Hálásan köszönünk mindent! - Nagyon köszönjük!
Köszönjük szépen!
Zene...
Ez igaz, ezen még nem is gondolkoztunk.
Sho, van valami ötleted?
Nos, egyelőre semmi...
Sejtettem...
Valami eredeti...
Ó! Mit szólnátok ahhoz a lányhoz?
- Mi? - Ahhoz a lányhoz!
Az a lány, aki néhány nappal ezelőtt leszólított a városban!
Moteuchi?
Rég találkoztunk!
- Ó! - Nem mondta, milyenek voltak a dalai?
Ó... de még alsó tagozatos volt, mikor zenével foglalkozott...
És nem is tudom, hogyan lehetne elérni őt.
Miért nem mész el a sulijukhoz? Hiszen emlékszel az egyenruhájára.
De még ha hirtelen csak úgy fel is bukkannék előtte...
Akkor talán menjek el veled?
Mi vagy te, az anyám? Mit mondanék, ha csak úgy találkoznánk?
Egyszerűen csak udvariasan elmagyaráznád neki.
Semmi gond, majd elkísérlek.
- Na? Kiről van szó? - Nos, tudjátok...
- Szóval még alsó tagozatos korodban történt? - Hagyjuk, ez tök kínos!
Csak menjek el, ugye?
Ó... szia...
Mindenkit nagyon meglepett, amikor szóba kerültél.
Sokat beszéltek erről a suli alatt.
Én meg nem is tudtam róla...
Már rég feloszlott az együttesünk.
De nagyon népszerűek voltatok, nem igaz?
Az együttesetek, a „Phase”...
Egyedül Kaoru az, aki igazán lenyűgöző volt.
A dalok, amiket akkoriban feltöltött a netre,
olyan népszerűek lettek, hogy az emberek érdeklődni kezdtek iránta.
Aztán szólóként debütált.
Keresett zeneszerkesztő lett belőle.
Sajnálom, hogy megkérdeztem...
Semmi gond, hisz már rég történt.
Unom már, hogy az emberek újra és újra ugyanazt kérdezik...
„Miért oszlottatok fel?”
„Kaoru milyen?”, vagy „De kár!”...
Kezdem unni az ilyesmit...
Belefáradtam ebbe, annak ellenére,
hogy ma már más ember vagyok.
Értem...
Miért jöttél?
Ó... nos...
Én csak... csak erre jártam.
Te is csak úgy rám köszöntél nemrég, szóval gondoltam, ennyit megtehetek...
Igazán kedves vagy.
Hogyan?
Valamilyen zenéről van szó, ugye?
Ha találkozni szerettél volna velem, én csak ezzel szolgálhatok.
Ó, nem...!
Én vokálénekesnő voltam, de ha dalszerzésről van szó, csakis Kaoruhoz irányíthatlak titeket...
Sajnálom... Szörnyű alak vagyok.
Mi?
Felszaggattam a régi sebeket.
Kérlek, ne foglalkozz vele! Semmi gond!
Szia! Tényleg nagyon sajnálom!
Kérlek, várj!
- Egy animáció...? - Igen.
Mindannyian indulunk a versenyen.
Értem. Emlékszem, már akkor is ügyesen rajzoltál.
Hogy érted ezt?
A rajzterem előtti folyosón mindenki műve ki volt állítva.
Akkoriban szívesen nézegettem őket.
Ez most nagyon kínos, hiszen az enyém olyan csúnya volt...
Dehogy volt!
Igazán szép volt.
Köszi...
Nos, én akkor arra megyek.
Ó, oké... Akkor egyszerűen csak rákérdezek nála.
Tudod, nem muszáj, ha nem akarod. Már nem szoktál összejárni vele, ugye?
Szeretnék hasznos lenni számodra!
Úgy értem... Szeretnék segíteni nektek!
Szia!
Késik...
Rég találkozunk. Jól nézel ki.
Nagyszerű vagy, Kaoru. Hallottam a mostani munkáidat.
Ugyan. Egyszerűen csak felkérnek engem erre-arra.
Örülök, hogy eljöttél hozzám.
Sziasztok! Afro vagyok!
~ híres apartman, ahonnan sok, kezdő manga-rajzoló kezdte a pályafutását ~
Na mindegy, következzen a Tokiwa apartmanbeli Masakazu Afro gyönyörű lányrajzainak 4. része!
Most pedig egy régóta várt témáról fogunk beszélni: „hogyan rajzoljunk feneket?”.
Kövessetek és megmutatom, hogy kell csinálni!
Ez meg mi a fene? Nem látok semmit!
Hm?
Ezek a szavak itt úsznak a kijelzőn!
Útban vannak! Nem tudom, melyiket nézzem!
Ó!
Nem ment jól a dolog?
Mi?
Sajnálom... valami haszontalan dolgot tettem?
Ó... nos...
Megismerte a helyzetünket, de...
Végső soron minden tőlünk fog függeni.
Mi a baj?
Mi történt?
Úgy tűnik, Kaoru tud majd zenét készíteni nektek.
- Mi? - Hm?
Ez az! Sikerült, Ai! Azt mondta, képes lesz zenét írni nekünk!
- Ez nagyszerű! - Király!
- Moteuchi! - Ez nagyszerű, Sho!
- Szép munka! - Még mindig tőle függ minden.
Legyünk éberek!
Mindenképpen szeretett volna velünk jönni...
Ha nekem nem jutott volna eszembe, ma nem lennénk itt, nem igaz?
- Jó reggelt, Ai! - Reggelt, Nanami!
- Azzal, hogy te is becsatlakozol a mi... - Nem!
Attól felborulna a lelki békém...
Jól van! Akkor menjünk!
- Sho, mutasd az utat! - Oké, de az arra lesz...
- Ó, szóval arra! - Erre?
Ez igazán gyönyörű munka.
Úgy érzem, buzog bennem a vágy, hogy zenét írjak hozzá.
Köszönöm! Ezt igazán örömmel hallom.
Ó, Rikának köszönjétek! Ő volt az, aki elhozott titeket hozzám.
- Köszi! - Köszi!
Semmiség!
Akkor rád is bízzuk a dolgot! Csinálj nekünk egy fantasztikus dalt!
Maradj csendben!
Persze, egy fantasztikus dalt.
- Látod? Tetszik a lelkesedésed. - Ó, köszönöm!
Nos, szeretnék kérni egy szívességet, hogy megírhassam nektek a dalt!
Ha nem vagyok teljesen tisztában a koncepcióval, nem tudok hozzá zenét írni.
Szeretnék kérni valamit, ami segíthet!
- Ha olyasvalami, amiben segíthetünk, nincs akadálya. - Ó, köszönöm!
Nos, elnézést, hogy ezt kérdezem,
de elmehetnék vele valamikor egy randevúra?
Micsoda?
Velem?
Várj, Kaoru...!
Ó, ne értsétek félre! Csupán kreatív inspirációként.
A rajzok is mintha csak őt ábrázolnák.
A forgatókönyv is a fiú és a lány szívében lakozó érzéseket mutatja be.
Ha eltölthetek vele egy kis időt,
sokkal jobban kirajzolódik majd előttem a kép.
Ha nem tudom ezt első kézből, rendesen megtapasztalni,
azt hiszem, képtelen lennék meggyőző dallamokat gyártani.
- De... nos... - Legyen így!
Mi?
Én benne vagyok! Mikor legyen? Most?
Miket beszélsz?
Hiszen így zenét írna nekünk, nem? Miért is ne? Menjünk!
Nyilvánvaló, hogy nem mehetsz el vele!
- Miért nem? - Moteuchi!
Nos...
Mi lenne, ha mára befejeznénk? Így, hogy végiggondoltam...
Nos, ha nem megoldható, akkor... Csak hát én így dolgozok.
Kicsit mindenképpen agresszív. Megértem, hogy aggódsz.
Nem mondhatom, hogy aggódok...
Mi ütött beléd? Féltékeny vagy?
Na ne nevettess! Egyszerűen csak nem tudom, a bácsikám mit szólna ehhez.
Nem számít! Bízd csak rám!
Sho, kész a vacsora.
Mi ütött beléd? Még mindig haragszol?
Biztos, hogy vele akarsz elmenni életed első randijára?
Hát...
Az az igazság, hogy az első randimat szívesebben tölteném veled.
Szóval mindegy, kivel mész randevúra...
Mindegy?
Nem, nem az! Csak szeretném hasznossá tenni magam.
Ez igaz...
Hiszen az a feladatod, hogy megvigasztald az embereket.
Sajnálom... nincs étvágyam...
Mi a fene volt ez? Szóval ennyi idő után ezért látogattál meg?
Kérlek, segíts nekik!
Hiszen gyűlölöd az olyanokat, mint amilyen én is vagyok, nem?
Sajnálatos volt, amit tettél.
Ha hallgattál volna rám, és együtt jártál volna velem,
mostanra tele lennél kellemes emlékekkel.
Tényleg ezt akarod?
Egy középiskolai animációs klubot?
Milyen szánalmas...!
Ne gúnyold őket! Komolyan gondolják!
Akkor...
Ha egy napig azt teszed, amit kérek,
segíteni fogok nekik.
Meddig akarod még ezt csinálni?
Akkor felejtsd is el, hogy egyáltalán szóba hoztam!
Várj!
Ő egy aranyos lány. Sajnálom, hogy hirtelen meggondoltam magam.
Én sem felejtettelek el téged.
Sho, alszol?
Sajnálom, hogy rossz kedved lett miattam.
Ennek az az oka, hogy defektes vagyok.
Semmi okos nem jut eszembe.
Sajnálom...
Nem vagy az.
Nem vagy defektes.
Egyáltalán nem.
Ostobaságokat mondtam...
Ne haragudj rám!
Rendben...
Várj!
Még ne fordulj ide!
Most már megfordulhatsz.
Ezt fogom viselni, ha majd igazi randira megyek.
Ne aggódj, holnap nem veszem fel...
Ezt... tényleg egy igazi, valódi randira fogom csak felvenni. Jó?
Jól áll?
Igen.
Akkor addig vigyázz rá!
Miért mutattad meg most nekem?
Jó éjt, Sho... Aludj jól!
Magyar felirat: Brigi (brigichan@hotmail.com)
Angol felirat: SkewedS Translations
http://yisanprojekt.hu/
Ez egy ingyenes fansub, rajongóktól rajongóknak. Kereskedelmi forgalomba NEM hozható!
This is a FREE fansub. NOT for SALE!!! Get it for FREE @ d-addicts.com