- ... a magam módszereivel megvigasztaljalak. - Egy lány fura ruhákban kimászott a tévéből!
Még számos teendő vár ránk, mielőtt beadnánk a jelentkezésünket.
Én... kedvellek téged, Tomoaki.
Elég a búslakodásból!
Ha kedveled őt, hát mondd meg neki! Te buta!
Következő alkalommal... volna kedved eljönni velem moziba?
- Hogyan? - Nos... nézzünk meg egy filmet...
- Ez az! Ez az! - ... kettesben...
A-a forgatókönyv kedvéért! Miért nem végzünk némi kutatómunkát a forgatókönyvünk kedvéért?
Ó... persze, az jó lenne.
Ez az!
Izé...
~ Ai, a videolány 2018 - 3. rész ~
Ez a Youtube-dolog valami állati!
Bármit megnézhet rajta az ember!
A fenébe...! Ebben a korban nagyon bonyolult egy ilyen tánc koreográfiája!
[Ha ezeket a lépéseket követed, menni fog! A sikeres első randi 30 feltétele!]
„Ha finom ételekről és divatról beszélgettek, sínen van a dolog.”
„Ha tisztában vagy a trendekkel és az ínyencségekkel,”
„hirtelen sokkal jobb benyomást teszel majd rá.”
Nem muszáj ezt olvasgatnod.
Nanami nem egy robot.
Kizárt, hogy úgy reagálna, ahogy az útmutató írja.
Te voltál az, aki erősködött, hogy ezt használjam!
Ebben!
[Egy távoli herceg helyett egy közelebbi sokkal jobb!]
Ki hitte volna, hogy majd komolyan veszed?
Vállald érte a felelősséget!
Végül csak bevált, nem? Hiszen sikerült elhívnod őt egy randira.
Ez nagyszerű!
Azért gondolj bele, milyen veszélyei lehetnek ennek, jó?
Mi lesz, ha elmegyünk egy randira,
és azt mondja, „Moteuchi, olyan kis izé vagy”?
Ha amúgy is csak rossz benyomást tennék rá, jobb, ha inkább nem is csinálok semmit.
Micsoda passzív hozzáállás! Így képtelen leszel kiállni magadért!
Nem is akarok. Nincs kedvem hozzá.
- De... - Mi?
Ha belegondolok, hogy a forgatókönyv miatt egyezett ebbe bele...
Ez azt jelenti, hogy van esélyed! Te csődör!
Az a kötelességem, hogy mindig is Sho közelében legyek.
- Mi van? - Annyira cuki vagy! Jaj, nagyon!
- Nem bánod, ha készítek rólad egy fényképet? - Ó, egy fényképet szeretnétek?
Aha, egy képet!
- Ó, persze, rendben. - Köszi.
- Ó, szóval ezzel képeket is lehet csinálni! - Aha.
Csíz!
- Velem is! Velem is! - Ezek szerint igencsak népszerű lehetek...
Jól van, mehet?
- Nagyszerű! - Nagyon köszönjük!
Hallottad már?
Mostanában a tajvani jégkása fagyi elég népszerű.
Ó! Na és próbáltad már?
Nos... nem.
- Én szívesen megkóstolnám! - Ó, értem...
Mostanában sokan hordanak bő szárú nadrágokat.
Aha. A Westmark népszerűnek tűnik...
Ugye?
- Még egyet! Csak egyet! - Sajnálom, most már mennem kell!
- Nocsak! Te nem...? - Ó!
Te Sho unokatestvére vagy. A neved Ai, ugye?
Már vártalak! Menjünk!
Úgy tűnik, némi nehézséged támadt...
Mondd, mi olyan szokatlan rajtam?
Tudod, úgy nagyjából minden.
Az a rész olyan szomorú volt, ahol a lány magára maradt és elszakadtak egymástól...
Aha...
Gondolod, hogy fognak még találkozni egymással?
- Jó kérdés... - Eléggé kétértelmű volt a befejezés.
Aha.
De szerintem az ilyen befejezések jobbak.
A film fénypontja talán nem is az volt, hogy találkoznak-e még vagy sem,
hanem hogy tudjuk, hogy a srác megszökött, hogy újra láthassa a lányt.
És azt is kijelenthetjük, hogy a film középpontjában a srác lelki fejlődése állt.
Ezért még ha nem is találkoztak újra,
a néző megnyugodhat, hogy biztos nem esik majd bántódásuk.
És még ha így is ért véget minden, az elégedettséggel tölti el az embert.
Értem.
Lehet, hogy nem válik valóra, amit gondolunk. De a remény tovább él.
Igen. Ugyanez a helyzet a hősnővel a te történetedben is, nem igaz?
- Hogyan? - Nem adja fel a reményt.
Nem elrugaszkodott elképzelés. De hát nem erre vágyunk mindannyian?
Azon tűnődünk, hogy helyes-e reménykedni. Vagy hogy értelmetlen-e az egész.
- Nos, nekem legalábbis ez jár a fejemben... - Igen, nekem is.
Ennek az érzésnek köszönhetően elgondolkoztam azon,
hogy a remény erősebbé válhat-e, ha az ember megbirkózik a problémáival.
Sajnálom... Úgy tűnik, csak én beszélek.
Ugyan! Boldogan hallgatom.
Nyertem!
Ez az!
Mi ez...? Mi ez?
Aranyos lett!
- Hogy van? - Kicsoda?
Sho. Milyen szokott lenni otthon?
Hogy érted ezt?
Nos, ti ketten rokonok vagytok, szóval bizonyára tudod, de...
A szülei elváltak, ugye?
Számomra ez az egész úgy jött le, hogy azért költöztél hozzá,
- mert aggódtál miatta. - Ó... nos... úgy-ahogy. Igen.
Így is mondhatnánk.
Valahogy úgy érzem, azt szeretném, ha szerelmes lehetne, vagy ha azt csinálhatná, amit csak szeret.
Szeretném, ha találna valamit, amivel elfoglalhatná magát!
Ó, szóval ezért csináljátok ezt az animációs dolgot Shóval?
Nem, azt én magam miatt csinálom.
De olyan álom ez, amit szeretnék vele együtt megvalósítani.
- Mondd, miért nem megyünk be oda teázni? - Nos, jó...
Ha nem tévedek, valahol erre lehet.
Mi is volt a neve?
- Akkor én most megyek. - Hm? Nos, akkor én...
Mit csináljak?
- Valami baj van? - Nem, semmi.
Szeretném hasznossá tenni magam, amikor nem vagyok mellette!
- Hogyan? - Hazamegyek, és főzök neki vacsorát!
- Szia! - Szia!
Na, hogy ment?
Semmi sem történt.
Meséld el részletesen!
Semmi extra...
[Tényleg remekül éreztem magam!]
[Nem bánnád, ha máskor is elmennénk?]
Azt fogod írni neki, hogy „Remek lenne”, ugye?
Remek lesz!
Szóval „Egy távoli herceg helyett egy közelebbi sokkal jobb!”, ugye?
Aha...
- És jobb lesz, ha nem követsz többet! - Mi?
Mint legutóbb. Szia!
A zene is jó volt.
Szeretném újra látni azt a jelenetet!
- Ez szórakoztató. - Micsoda?
Veled beszélgetni.
Tényleg?
Korábban is csinálhattunk volna valami hasonlót.
Azt hittem, hogy a randizás olyasvalami, ahol az embernek minél jobban tepernie kell.
Mindkét félnek előnyös oldalát kell mutatnia a másik felé.
- Én is ezt hittem! - Ugye?
De aztán rájövünk, hogy felesleges.
Hiszen a cél csupán az, hogy együtt legyünk, nem?
- Aha... - Közösen megnézni valamit, nevetni,
és hagyni, hogy az magával ragadjon... Álmokról és ideálokról beszélgetni...
Köszönöm, Moteuchi.
Mit?
Nagyon sokat tanultam tőled.
Tanultál...?
Hogyhogy ennyire mélyen belelátsz a sztori felépítésébe és a karakterek érzéseibe?
Tomoaki ugyanilyen. Észreveszitek a legapróbb részleteket is.
Azt hiszem, azért, mert ilyen vagyok...
Hogyan?
Azért értem meg,
mert én csak kívülről látom a dolgokat.
Azt mondom, amit csak akarok, mert én csak külső szemlélő vagyok.
- Nem erre gondoltam... - De szerintem ezzel nincs semmi baj.
Én nem bánom.
Ezért segítek neked.
Olyan vagyok, mint ő itt.
Tomoaki azonban más.
Ő olyasvalaki, aki ott áll melletted, és közelről figyel.
Igen...
Ő ilyen...
Miért nem indulunk ki a karakterekből?
Ráadásul úgy néz ki, Nanami holtvágányra jutott.
Egyelőre elegendő az, ameddig a jelenlegi fázisban eljutottál.
Igazítsuk ehhez az összképet, és induljunk ki innen!
Segítek neked Nanamival kapcsolatban.
Inkább ne...
Mi?
Inkább neki segíts...
Akkor te mihez fog kezdeni?
Itt nem rólam van szó, nem igaz?
Shibahara hitt benned, ezért hallgat rád.
Ezzel tisztában vagy, ugye?
Hiszen tudod, hogy mindenképpen választ kell adnod neki.
Ne nekem kelljen ezzel foglalkoznom!
Láttam mindent.
Szerinted jó lesz ez így? Hiszen olyan kedvesen bánt veled.
Már megint itt vagy!
Jól van már! Amúgy is szeretnék a közeledben lenni.
Kérlek, legalább ide ne gyere az engedélyem nélkül!
Azt hiszem, ilyen lehet fiatalnak lenni!
Ne beszélj már úgy, mint valami őskövület!
Milyen goromba vagy...
Nos, gyakorlatilag egy 25 évvel ezelőtti lény vagyok.
Ez tetszik.
Ezt szeretem benned.
Olyan srác vagy, aki átérzi mások fájdalmát.
Dehogy érzem...
Amikor Shibaharával randira mentünk,
voltak pillanatok, amikor boldog voltam.
Reménykedtem benne, hogy ha ez így folytatódik, őszintén megkedvel majd.
De rájöttem,
hogy nem ez a valóság.
Nem az igazi Shibaharát láttam magam előtt,
hanem csak azt a Shibaharát, akit elképzeltem magamnak.
Tarts ki...! Tarts ki...!
- Tarts ki...! - Mit művelsz?
Szeretnék valami jó megoldást találni.
Hiszen az a kötelességem, hogy hasznos lehessek számodra.
[Tomoaki: Holnap beszélek Nanamival.]
Szia!
Várj!
Tessék!
Hagyd a fenébe...!
Szerintem meg kellene mutatnod ezt neki!
Szíved-lelked beleadtad ebbe!
Ne is tagadd, milyen sok időt töltöttél el azzal, hogy ezt mind megrajzold!
Hiszen oly becsesek számodra azok a pillanatok, mikor őt rajzoltad! Nem?
Mutasd meg neki, és mondd el rendesen, mit érzel!
Meg ne lássam, hogy követsz!
Értem...
Szerintem ez jó lesz.
Így helyes.
Biztos vagyok benne, hogy jól alakulnak majd a dolgok.
Sajnálom, hogy megvárattalak titeket!
Átírtam!
Jobb lett, ugye?
Aha!
A vége szívbemarkoló.
Annál a résznél, ahol a hősnő úgy dönt, elhagyja a srácot, hogy az megvalósíthassa az álmait,
azt gondoltam, „Na ne!”.
Amikor belegondoltam, mi is legyen velük,
azt hiszem, talán arra vágytam, hogy a srác szabadon szárnyalhasson.
Értem...
A srác nem a hősnőért él.
Ha ők ketten együtt kötnének ki,
akkor az ne azért legyen, mert én szándékosan így akartam megírni,
hanem mert a nézők ebben reménykedtek.
Köszönöm.
Mit?
Végül magad jöttél rá.
Azt hiszem, innentől jobban alakulnak majd a dolgok.
Mostantól...
Nekem is össze kell kapnom magam, különben veszíteni fogunk.
Nanami, beszélhetnék veled egy kicsit?
Arról lenne szó, amit korábban mondtál...
[Tomoaki azt mondta, szeretne együtt járni velem.]
[Moteuchi, mondtál esetleg neki valamit?]
[Hálásan köszönök mindent! Tényleg nagyon köszönöm!]
[Micsoda? Nem is tudtam róla! De király!]
[Gratulálok!]
[Remélem, boldogok lesztek együtt!]
Üdv itthon!
Nézd! Most már hibátlanul el tudom táncolni!
Látom, nagyon ráértél...
Mi? Persze. Na és?
Hé, nézd már! Hát nem tökéletes?
- Megyek átöltözni... - Ne már! Nézd!
Megyek és átöltözök. Utána majd megnézlek rendesen.
Még tapsolni is fogok.
Jól van.
Tudod...
Igen?
Azt hiszem, videolányként remek munkát végzel.
Hogyan?
Miket beszélsz?
Ne bókolj nekem!
Meg fogsz fázni...
Vajon egy videolány képes csak úgy megfázni?
Hé! Meg fogsz fázni!
Jól van! Ideje elkészítenem a reggelit!
Mi a fene...?
- Mentem! - Várj!
Egy kis kenyér nem lesz elég, ugye?
Köszi...
Vigyázz magadra!
Mire vársz? El fogsz késni!
Menj!
- Ez...? - Aha...
Ez jól lett! Pont olyan, ahogy képzeltem!
Kíváncsi voltam, mit szóltok hozzá.
- Aha, aranyos. - Ez nagyon jó! Tényleg az!
Ezzel a lánnyal akarok benevezni a versenyre!
Magyar felirat: Brigi (brigichan@hotmail.com)
Angol felirat: SkewedS Translations
http://yisanprojekt.hu/
Ez egy ingyenes fansub, rajongóktól rajongóknak. Kereskedelmi forgalomba NEM hozható!
This is a FREE fansub. NOT for SALE!!! Get it for FREE @ d-addicts.com