Magyar felirat: Brigi (brigichan@hotmail.com)
[az előző rész tartalmából]
Én még mindig fenségeddel együtt akarom felépíteni a jövőt.
Miért nem akar együtt dolgozni velem?
Meg fogják fosztani a címétől.
Arra akar rávenni, hogy megöljem magam?
Ne merészelje azt hinni, hogy befolyásolhatja a sorsomat!
Három testőr?
Hogyan?
Három testőr?
Mit mondtál odafenn a szobában?
Tegyünk úgy, mintha ez meg sem történt volna.
Most pedig indulj!
Viselje ezt odabenn, fenség.
Mi vagyunk a három testőr.
Csak szólítson minket úgy, hogy a három testőr.
[Anju, Pyungan tartomány]
Hogy mondta?
Azért jöttem, hogy visszakísérjem a trónörököst és a testőreit.
Valaki azt mondta, errefelé látták őket.
Jaj, ne...!
Uram!
Hol vannak?
Kik?
A három testőr, vagy micsoda! Hol vannak?
Uram! Uram!
Lássuk csak, lássuk csak...
Fenség! Fenség!
Fenség!
Úgy restellem, hogy nem ismertem fel! Kérem, bocsássa meg a tévedésemet!
Itt vagyok.
Tessék?
Én vagyok a trónörökös. Ki előtt hajlong?
Fenség!
Minseo bizonyára olyan előttük, mint valami herceg. Nem hiszik, hogy fenséged alkalmas a posztjára.
Dehogyis!
Mire vár? Nyissa ki az ajtót!
Kérem, jöjjön ki, fenség! Hogy történhetett ilyen félreértés?
Ahelyett, hogy kimennék, jöjjön inkább be ön!
Hogyan?
Valamit el kell mondanom.
Idebent pedig senki sem zavar minket.
Igenis!
Fenség!
Ők mit keresnek itt?
Kifelé! És nehogy bárkit beengedjenek!
- Igenis! - Kifelé!
Igazából azért jöttem, hogy megtaláljam Park Dalhyangot.
Igen, hallottam, fenség.
Bár nem tudom, hogy mondjam el...
- Park Dalhyang sajnos... - Park Dalhyang életben van.
Hogyan?
Életben van és épp most indult a fővárosba.
Tájékoztatni fogja a kormányt arról, milyen nevetségesen intézik errefelé a dolgokat.
Azt hiszem, ő és a királynak írt levele nagyjából egyszerre fog majd megérkezni.
Az pedig olyan lesz majd, mintha ön saját maga vallotta volna be a királynak a hibáit.
Ha életben akar maradni és meg kívánja tartani mostani tisztségét,
akkor most jól figyeljen rám!
Tessék?
[11. rész: Egy csók]
[Pyungsan, Hwanghae tartomány]
Anjuba indulásuk után kevesebb, mint egy hónappal a tábornokot biztonságosan átjuttatták a határon.
Már majdnem ott vagyunk.
Fenség! Hogyhogy csak most jönnek?
Rengeteg dolgunk volt. Minden rendben?
Semmi sincs rendben!
A király váratlanul látogatást tett itt néhány napja, és rájött, hogy fenséged nincs itt!
És?
Ezért... azt mondtam neki, hogy önök hárman elmentek a fővárosban szórakozni...
Hárman? Minket is bemártott?
Úgy gondoltam, nem hinné el, ha azt mondanám, hogy a herceg csak úgy egyedül elment.
A börtön után próbaidőn voltunk szerencsejáték miatt, erre maga azt mondja neki, hogy megint kártyáztunk?
- A fejünket akarja, vagy mi? - Mi mást mondhattam volna?
Más kifogás csak felébresztette volna a király gyanakvását!
Akkor...
Kérem, induljanak a fővárosba, fenség!
Mindenhol fenségedet keresteti, ahol kártyázni lehet.
Szerintem biztonságosabb, ha úgy talál rá önökre, miközben játszanak.
Ezt nem hiszem el...
Induljunk...
Olyan hosszú volt az út idáig, és most indulhatunk megint?
Hogyhogy más kifogás nem jutott eszébe?
Nem hiszem el...
Sajnálom...!
Most már mindegy!
Ez így nem helyes...
Tudom...
[immár a fővárosban]
Jönnek!
Keljen fel, fenség!
Tessék!
Mindenki fogja meg!
Bocsássanak meg!
- Fenség! - Hogy kerülnek önök ide?
Reméltük, hogy tévedünk, de tényleg itt kártyázik!
Hogy tehette ezt, fenség?
Ó, én mondtam, hogy nem akarok eljönni!
Jaj, ne már!
Idióták!
Hagyom, hogy ápolják a sebeiket, annak ellenére, hogy próbaidőn vannak,
de megint átvernek és elmennek kártyázni!
Próbáltalak elválasztani téged tőlük, de valahogy mindig egymásra találtok!
Mégis mire tanította őket, miniszter? Mire véljem ezt a viselkedést?
Minden az én hibám! Kérem, engem büntessen, felség!
Az különbözteti meg az embert az állattól, hogy magába száll és elgondolkozik a tettein!
Ti azonban sosem teszitek ezt, akármennyit kiabálok is veletek!
Nézzétek!
Itt van a társatok, aki ugyanolyan büntetésben részesült, mint ti, és mégis hű szolgálómmá vált!
Úgy van, ha mondom! Kineveztem királyi testőrhadnagynak!
Sokkal hűségesebb, mint ti!
Tudjátok, mi mindent sikerült elérnie, míg ti kártyázással töltöttétek az időt?
Igaz...
Amíg a három testőr az országban kalandozott,
próbálták helyrehozni a dolgokat és kilábalni ebből a nehéz helyzetből,
addig engem óriási szerencse várt a fővárosban.
Park Dalhyang életben van? Mi a fenéről beszél?
Az anjui hatóságok őrizetbe vették Kim Jajumot rögtön az után, hogy a három testőrtől megkapták az információkat.
Kérem, fogadja őszinte bocsánatkérésünket! Mélységesen sajnáljuk!
Szükségünk van egy tanúvallomásra, hogy mindez Kim Jajum ármánykodásának eredménye volt.
Segítene nekünk, tábornok?
Bocsánatért esedeztek Yong Goldae tábornok előtt, és az új jelentésük 10 napja érkezett meg a királyhoz.
De hiszen ez… ez felháborító!
A miniszter szándékai eléggé gyanúsak, felség.
Szerintem felségednek kellene személyesen vezetnie a vallatását.
Hihetetlen!
Park Dalhyang életben van, akit a tábornok megpróbált megölni?
Így igaz, felség. Pár napja találkoztam vele itt, a fővárosban.
Találkoznom kell vele! Hozzák őt elém!
Így aztán egy ilyen eset kapcsán egy egyszerű, alacsony rangú katonatiszt szemtől szemben állhatott a királlyal.
Szóval igaz ez a jelentés? Tényleg úgy élte túl, hogy elbújt a padlódeszkák alatt?
Igen, így történt.
És igaz az is, hogy hallotta, amint Kim Jajum azt mondja, meg fogják fosztani a hercegnőt a címétől, és meg akarják ölni önt?
Igen, ez az igazság.
Micsoda egy őrült! Micsoda önteltség!
Egyébként hogyan élte túl?
Hogy jutott eszébe mindezek után elbújni a padló alatt?
Nos…
Nem tudom, történetem mely momentuma nyűgözte le ennyire a királyt…
Nahát!
Szóval így történt!
Micsoda szerencse! Helyes!
Teljesen lenyűgözött a története! Milyen rég volt, hogy utoljára ilyet hallottam!
Felcsillant előttem Csoszun fényes jövője, hogy egy ilyen bátor és furfangos fiatalemberrel találkozhattam!
Ezért különleges kinevezésben részesítem, hogy magam mellett tarthassam!
Hatodik szintű, királyi testőrhadnaggyá léptetem elő!
Lépj közelebb, Dalhyang barátom!
Igenis, felség.
Közelebb!
Igenis.
Tanulhatnátok tőle!
Amíg a ti elméteket elhomályosította a szerencsejáték, addig ő elintézett mindent!
Maga mentette meg a hercegnőt, megakadályozta a háború kitörését,
és felkutatott számunkra egy hűtlen alattvalót.
Olyan agyafúrt, akár egy tábornok!
Talán volt egy kis segítsége…
Nem, mindent egyedül csinált! Csakis egyedül!
Ez a gangwoni Park Dalhyang egyedül csinálta!
Várjatok!
Később jöttetek, mint reméltem. Azt hittem, hamarabb itt lesztek.
Micsoda váratlan események!
Szóval most már hatodik szintű katonatiszt vagy?
Azt hiszem, most már mi szolgálunk téged.
Meglepő, mi?
Én magam is alig tudom elhinni!
Hogy történhetett ez?
A király mindig olyan figyelmes velem, több ez, mint amit megérdemlek.
Szóval minket meg se említettél?
Hogyan?
Megmentettük az életedet és ideküldtünk a fővárosba.
Nem mondhattam el! El akartam, de attól csak még rosszabb helyzetbe kerültünk volna.
Rosszul tettem?
Nem, nem azért mondtuk.
Meghívhatnál minket egy igazán finom ebédre!
Akár többre is!
Kaptam zsoldot, így most már pénzem is van.
Igyunk majd együtt este!
Majd értesítelek titeket!
Valamit később jelentenem kell fenségednek.
Nos, ideje visszatérnem a munkához.
Nekem bezzeg mennyi ideig tartott hatodik szintű királyi testőrré válnom! Neki meg elsőre sikerült…
Szerintem túl túlságosan megtámogattuk.
Most mi lesz velünk?
Száműznek minket?
Sajnálom, de én sem tudom.
Előbb meg kell mentenem a saját bőrömet.
Jelen pillanatban még Park Dalhyang szava is többet ér, mint az enyém,
szóval próbáljatok beszélni vele. Kenyerezzétek le, vagy ilyesmi.
Na de ilyet…!
Egyszer élünk, barátom! Egyszer bizony.
Fenség!
Fenség…
Olyan érzés tört rám,
mintha most lettem volna itt utoljára.
Fenség.
Megjöttem…
Hová lett a hercegnő?
Imádkozni ment a szentélybe a királyné halálának évfordulója alkalmából.
A szentélybe?
Igen, fenség. Épp most indult. Nem tudtuk, hogy most fog megérkezni…
Előkészítsük a fürdővizet?
Nem, fáradt vagyok. Előbb alszok egyet.
Akkor előkészítjük a fekhelyét.
Fenség!
Most tudtam meg, hogy a hercegnő még nem indult el. Épp most készülődik, úgy hallottam.
Idekéressük?
Nem, hagyja csak.
Igenis.
- Olyan szép időnk van ma. - Igen.
Kellemes utunk lesz a szentélyig.
A trónörökös megérkezett.
Fenség!
Jól van, fenség?
Mikor érkezett?
Épp most.
Nem tudtam, hogy ma érkezik, és épp indulóban vagyok.
Most mi legyen...?
Ó, igaz is, a király azt hiszi, megint kártyázni ment!
Mondani akartam valamit, de nem jutott eszembe semmilyen kifogás…
Már volt részem fejmosásban tőle.
Máris?
Minden rendben?
Persze.
Hallotta már? Meglett a hajtű!
Park Dalhyang hozta el nekem. Egy hajszálon múlt!
Azt hittem aznap, hogy végem, de pont akkor bukkant fel, mikor belépni készültem az ünnepségre!
Kész csoda, hogy életben van! Az időzítés egyszerűen tökéletes volt!
- Én küldtem őt. - Hogyan?
Én küldtem Park Dalhyangot, hogy megmentsen.
Igen, tudom.
Mindegy, csak megjegyeztem. Vigyázz magadra az úton...
Fenség!
Valami rosszat mondtam?
Dehogy.
Akkor miért…?
Mit miért?
Csalódottnak tűnt.
Nem, szó sincs ilyesmiről.
Vagyis igazából… talán kicsit tényleg bosszantott.
Miért?
Én magam sem tudom.
Mit?
Nem tudom, mi ez az érzés.
Milyen érzésről beszél…?
Nem tudom.
Ezért ne is kérdezd. Mert én sem tudom a választ.
Fenség…
Ezt a levelet Park Dalhyang hadnagy küldte.
Ezt a jelentést személyesen fenségednek kell tennem.
Elkaptam Miryungot.
De hiszen... Az a hajtű!
Így van!
Majdnem óriási hibát vétettem!
Majdnem rossz apósa voltam!
Ki maga?
Egy lány érkezett.
Küldje be!
Na, mi történt?
A hercegnő nem jelent meg az ünnepségen.
Valóban?
Igen.
A vendégek összesúgtak, hogy biztos a hajtű miatt, és a király nagyon mérges lett.
Parancsba adta, hogy rángassák elő a hercegnőt a palotájából, és az ünnepség is félbeszakadt.
Bizonyára pont most büntetik meg emiatt.
Még ha nem is szeret engem a herceg,
ő akkor sem az a férfi,
aki kirúgna és egy gyilkost venne el helyettem.
Még ha meg is kell halnom,
a palotában fogok meghalni,
hercegnőként.
Meg kellett volna fogadnia a tanácsomat.
Micsoda egy ostoba nő…
Hírnök érkeztek Anjuból.
Küldje be!
Ki küldte ezt?
Egy lovas adta át nekem. Félszemű volt!
Anjuban minden rendben ment.
A herceg aláírta a dokumentumot, melyben elfogadja önt hitveséül.
Ezért most menjen a gyógyvizű fürdőkhöz, és pihenje ki magát. Ez a pontos cím.
Készüljön fel, mert a herceg ott fog majd találkozni önnel.
A fővároson kívül helyeztem őt el, hogy még véletlenül se hallhasson híreket.
Még semmiről sem tud. Úgy gondoltam, meg kellene várnom fenséged döntését a sorsát illetően.
A levelemben megtalálja a pontos címét.
Úrnőm, látogatója van.
Anjuból érkezett?
Igen, épp most értem ide.
Te mikor érkeztél?
10 napja.
A miniszter azt mondta, itt várjak.
Hallottam, hogy fenséged aláírta a papírokat.
Igen, így történt.
Csalódott bennem, igaz?
Tudom, hogy így van.
De… Én tényleg próbáltam betartani az ígéretemet. Esküszöm!
Ez nem az én ötletem volt!
Kim Jajum átvert!
Elraboltak és megfenyegettek!
Ragaszkodott hozzá, hogy hercegnőt csináljon belőlem!
Azt hittem, megőrült.
Elutasíthattad volna a kérését.
Először természetesen nemet mondtam.
Azt hittem, ez lehetetlen.
Emellett meg is ígértem fenségednek, hogy elmegyek.
De a miniszter meg sem hallgatott.
Bábúként irányított és kihasznált engem!
Ebben én is áldozat vagyok! Kérem, ne értse félre a szándékaimat!
Ez mindennek az eredménye.
Na és tetszik a végeredmény?
Mindegy, milyen körülmények között, de végül hercegnő lesz belőled.
Örülsz neki?
Na és fenséged?
Ha jobban belegondolok, nem is olyan rossz ötlet.
Ugye? Fenséged is így gondolja?
Ez így van rendjén!
Ennek eleve így kellett volna lennie!
Ha akkoriban nem lett volna fenséged olyan gonosz, már egy pár lehetnénk.
Akkor mindenki boldog lehetett volna.
Nem is értem, miért vesztegettünk el ennyi időt, mikor minden úgyis így alakult. Nem gondolja?
Akkor annak a nőnek se kellene így megbűnhődnie.
Úgy gondolod?
Igen, sajnálom őt. Tudja, ő nem tett semmi rosszat.
Így hát aggódtam érte, és adtam neki egy tanácsot.
De nem fogadta el.
Mi volt ez a tanács?
Azt mondtam neki, hogy jobb úgy meghalni, ha megőrzi valaki a méltóságát,
mint megfosztva a rangjától, elhagyottan.
Makacsul ragaszkodott hozzá, hogy nem fogják őt magára hagyni.
Tanácsot adtam, de ő a bolondok útját választotta.
Nem tud ő rólunk semmit.
Figyelmeztettem őt, hogy mi elválaszthatatlanok vagyunk.
Helyes döntés volt.
Micsoda?
Hálás vagyok, amiért nem tartottad be az ígéretedet, és nem lépted át a határt,
mert így ma újra találkozhattam veled.
Életem nagy hibáját most helyrehozhatom.
Hogyan?
Menjünk vissza a fővárosba! Készülődj!
Most rögtön?
Igen, most.
Gyere velem!
Rég találkoztunk.
Valóban...
Ez bizonyára nehéz most önnek.
Azt kell szolgálnia, akit meg akart öletni.
Közvetlenül mögöttetek leszek.
Induljatok!
Legyetek óvatosak az úton!
Igenis, fenség!
Kérem, szálljon be a gyaloghintóba!
Indulás!
Megérkeztünk. Kérem, szálljon ki!
- Zárják be őt! - Igenis!
Mi ez? Kik maguk?
Mire véljem ezt? Hol vagyok?
A palota tömlöceinek egyikében. Hamarosan megkezdődik a vallatása.
A vallatásom?
Miről beszél? Megőrült?
Már megint meg akar öletni? Ezúttal miért?
Hívja ide a herceget!
Azt mondta, velem jön! Hogy mer így bánni velem?
Ez a herceg parancsa!
Az nem lehet...!
Hiszen már aláírta, hogy elfogad hitveséül...
Nem, nem írt alá semmit. Nem volt szükség rá.
Meglepődött, hogy életben talál?
Engem is meglepett, hogy visszajött. Azt hittem, elment.
Megszegte a hercegnek tett ígéretét.
Azt hittem, legalább ennyi lojalitás maradt önben.
Szóval sajnálom, de a hercegnek semmit sem kellett aláírnia.
Elkábította Yong Goldae-t, és ráparancsolt, hogy öljön meg engem.
Hazudott a hercegnőnek, és rá akarta venni őt, hogy vessen véget a saját életének.
Már pusztán e bűnei miatt örökre száműzik majd.
Ezért nincs több lehetősége arra, hogy hercegnő legyen.
Ébredjen fel az álomból!
Nocsak!
Hát megérkezett?
De hiszen maga...
Igen, Park Dalhyang vagyok, Gangwon szülötte.
Sajnálom, de még élek.
Hyangsun is odabenn van.
Hamarosan mindkettejüket kihallgatják, ezért jobb, ha megbeszélik, mit mondjanak majd.
Úgy talán kevesebb büntetést kaphatnak.
Induljanak!
Hyangsun beszélni kíván önnel.
Látni akart?
Idehívná, kérem, a herceget?
Beszélnem kell vele!
Hiszen tudja, milyen kapcsolatban vagyunk!
Hadd lássam őt még egyszer!
Ez az egész egy buta félreértés!
Ha meghallgat, meg fog érteni!
Hadd beszéljek vele!
A herceg már nem akar találkozni magával.
Ez nem igaz! Maga nem tud semmit!
A herceg...
Meg fogja bánni, ha csak úgy magamra hagy. Ezt nem teheti meg!
Ezek nem tudnak semmit! Mi szeretjük egymást!
Szerelem?
Most komolyan azt mondta, hogy szeretik egymást?
Ugyan miféle szerelem volna az ilyen? Nagy tévedésben van.
A gondolat, hogy hercegnő lehet, úgy látszik, elvette a józan eszét.
Teljesen megőrült!
Ezért próbáljon meg észhez térni.
Gazember...
Nem tudom, hogyan maradt életben, de esküszöm, meg fogom ölni!
Csak rajta.
Majd meglátjuk, melyikünk hal meg előbb!
Ha provokálni mer, hajlandó vagyok elmenni akár a végsőkig is.
Majd meglátjuk, mire lesz képes egy cella mélyéről!
Kérem!
Könyörgök!
Hadd találkozzak vele csak még egyszer!
Lehet, hogy meg fogok halni...
De hiszen az imént mondta, hogy meg akar ölni, most meg már a saját halálára készül?
Csináljon, amit akar!
Akár meghal, akár kivégzik, én örömmel nézem végig.
Ha utólag belegondolok, nem biztos, hogy így kellett volna beszélnem vele.
De túlságosan zöldfülű és büszke voltam még akkor.
- Most úgy érzem, végre elértem valamit. - Remek ötlet volt ide csalogatni őt.
Muszáj volt túljárnom az eszén, mert semmi kedvem nem volt még egy mérgezett tűszúráshoz.
Most végre ihatok egy keveset.
Felkeresi a herceget?
Nem, kérem, jelentse neki ön a történteket.
Haza kell mennem.
Az apám ma érkezik a szülővárosomból.
Ó, értem...
Viszontlátásra.
Fenség...
Őrizetbe vették.
Nem volt semmi gond?
Azonnal bezártuk őt a cellába, így esélye se volt ellenkezni.
Mit mondott?
Egyszerűen csak megdöbbent.
Rendben. Ítélkezzék felette a törvény!
Úgy lesz, fenség.
Panse!
Igen, uram?
Az apám megérkezett már?
Épp most ért ide!
Édesapám!
Dalhyang!
Édesapám!
Dalhyang!
- Hadd hajoljak meg előbb! - Jól van, jól van!
Hadd üljek le!
Hogy szolgál az egészsége?
Jól vagyok, nagyon jól!
Hosszú volt az út, nem igaz?
Két teljes hónapig tartott!
A főváros messzebb van, mint emlékeztem!
Hozzak valamit enni?
Ő az inasom, Panse!
Igen, már ő is köszöntött!
Most már inasod is van!
Milyen sikeres lett az én fiam!
Édesapám!
De hiszen minden valamirevaló férfinak van inasa, nem?
Édesapám, nézze meg ezt!
Nézze!
Mi ez?
Belépési engedély a palotába! Kérem, olvassa el, mi áll rajta!
Park Dalhyang, 6. szintű királyi testőr...!
~ Park Dalhyang - A királyi palota hatodik szintű katonai hivatalnoka ~
Édesapám! Hatodik szintű királyi testőrhadnagy lettem!
Hatodik szint!
Tudja, milyen magas rang ez?
Édesapám! Sikerült!
Dalhyang!
Édesapám!
Drága fiam!
Mire vársz? Hozz valamit enni!
Igenis, uram!
Dalhyang!
Mondd csak, ki is vagy te valójában?
Park Ohsoon fia vagyok, Park Dalhyang, Gangwon szülötte!
Így van! Így van!
Fiacskám! Drága fiam!
Várj!
Édesapám, mit csinál?
Megtiszteltetés, hogy életemben először találkozok egy hatodik szintű királyi testőrhadnagy úrral!
Meg kellene hajolnom előtted!
Kérem, ne tegye, édesapám!
- Méltóságos uram! - Ne tegye!
Uram!
Szeretjük egymást! Látnom kell őt...!
Látnom kell a herceget! Hol lehet?
Rám vár...!
Ki kell jutnom innen!
Na és aztán?
Nem hagyhattam, hogy az ellenség győzedelmeskedjen!
Ezért azt mondtam a tábornoknak, hogy „akkor kezdjük el”!
"A király parancsát teljesítem!"
Az én fiam! És aztán?
Megvívtunk a bambuszerdőben. Aztán...
Természetesen én nyertem!
Már épp meg akartam ölni...
Aztán?
Uram, ön Park Dalhyang, a királyi testőrhadnagy?
Igen.
Az ítélőszék őrségétől jöttem.
Ítélőszék...
Mi történt?
A Hyangsun nevű fogoly felakasztotta magát.
Ki az a Hyangsun?
Magában beszélt, hogy látnia kell a herceget.
Azt beszélik, megőrült.
Könyörgök!
Hadd találkozzak vele csak még egyszer!
Lehet, hogy meg fogok halni...
Hol van Hyangsun?
Meghalt?
Nem, még életben van. Egy másik épületben ápolják.
Odabenn van.
Gyilkos! Gyilkos!
Mi történt?
A rab megölte az ápolót, és megszökött! Az a nő, aki felakasztotta magát!
Kérem, menjenek ki, le kell vetkőztetnem őt!
Rendben.
El kell kapnunk őt!
Meg se kötötte rendesen! Meg se akart halni!
Hogy történhetett ez meg? Ő fontos tanú ebben az ügyben!
Van sejtése, hová mehetett?
Honnan tudhatnám...?
Fenség... Miért jött ide?
A hercegnő holnapig nem jön vissza.
Tudom.
A holnap túl messze van.
Tessék?
Én bolond, mit csináltam egészen idáig?
Hogyan?
Mennyi időt elvesztegettem! Hogy tehettem...?
El kell hagynom a palotát! Mi legyen az indokom?
Hogyan?
Uram, igencsak hűvös van már. Miért nem fekszik le aludni?
Elnézést... parancsoljanak!
Mi ez?
Ez meg mi?
Valaki azt mondta, adjam ezt át önöknek.
Heo Seung Po küldte.
Értem, szóval Seungpo uraság küldött egy kis bort.
Ki ez az úr?
Ó, ő egy nemesúr, aki szintén nem veti meg az italt. Dalhyang úrfi jó barátja.
A fiamnak barátai is vannak?
Na és miféle családból való?
A második szintű Heo Suk tábornok fia az!
Heo Suk tábornok fia az én fiam barátja?
És nem csak ő! Az úrfi a trónörökös barátja is!
Nahát, milyen sikeres az én fiam!
Mit keres a palotában ilyen későn?
Baj van! Miryung megszökött a zárkából!
De hát hogyan...?
Találkozni akart a herceggel, szóval biztos itt van valahol.
Minden rendben?
A trónörökös... elment!
- Na de hová? - Azt nem mondta.
A levelét megkapta?
Az nem lehet...
Találja meg előbb, lehet, hogy veszélyben az élete!
Az a nő elvesztette a józan eszét! Bármire képes lenne!
Meg kell találnunk a herceget!
- Testőrök voltak vele, ugye? - Hárman vele mentek!
- Derítse ki, hová mentek! - Igenis!
Hyangsun megszökött?
Azt tetette, hogy felakasztotta magát, majd kiszökött. Már mindenhol keresik.
Ez a boszorkány megőrült, amiért nem lehetett belőle hercegnő.
Nem normális...
De most lépéselőnyben van.
Ugyan ki győzné le ezt az őrültet?
Uram, hát hazatért? Mi történt?
Az íjamért és a kardomért jöttem. Hozd elő őket!
Minden rendben?
- Nincs időnk késlekedni, igyekezz! - Igenis, uram!
Az apám lefeküdt már?
Még mindig iszik. Seungpo uram küldetett egy kis bort.
Bort?
Igen. Ajándékként küldte.
Értem...
Mit keresel idekinn?
Uram!
Talán tudtad, hogy felkeresünk?
Eljöttünk már, mert nem vendégeltél meg minket.
Park Dalhyang.
Azt hittem, meghívsz minket. Hová készülsz?
Nem tudom, hogyan maradt életben, de esküszöm, meg fogom ölni!
Csak rajta.
Majd meglátjuk, melyikünk hal meg előbb!
Édesapám?
Apa?
Édesapám?
Édesapám...
Édesapám!
Uram!
Nem tudom.
Ezért ne is kérdezd. Mert én sem tudom a választ.
Fenség...
Alszik?
Mi történt?
Fenség!
Vadászni indult és megállt meglátogatni?
- Ilyen későn? - Ez mind csak álca.
Hogyan?
Akkor miért...?
Tudni szeretnéd, miért viselkedek így?
Tegnap még nem tudtam, de ma már igen.
Elmondani viszont nem fogom.
Miért nem?
Túlságosan kínos volna!
Azért nekem is van büszkeségem.
Gyere vissza holnap a palotába! Ne várass többé!
Nem szeretek egyedül várakozni a szobámban.
A szobájában?
Hát most mégis kimondta?
Sajnálom, már bánom is, hogy megtörtént.
Holnap találkozunk.
Aludj jól!
~ a következő rész tartalmából ~
Magyar felirat: Brigi (brigichan@hotmail.com)
Angol felirat és időzítés: Soompi (javította: Brigi)
http://yisanprojekt.hu/
Ez egy ingyenes fansub, rajongóktól rajongóknak. Kereskedelmi forgalomba NEM hozható!