Magyar felirat: Brigi (brigichan@hotmail.com)
Az angol változatot a WITHS2 készítette.
Előfordul, hogy egy korcsolyázó karrierje véget ér egy egyszerű sérülés miatt.
Ugyanakkor vannak olyan sérülések, melyekkel időt nyerhetünk egy újabb előretörésre.
De bárhogy történjék is...
... egy sérülés olyan, mint az idő sötét alagútja, anélkül, hogy látnánk annak a végét.
8. rész ~ Sérülés ~
- Hát itt vagy... - Hogy van Ha Ru?
Odabenn ápolják, és azt kérték, várjunk idekinn.
Odabenn?
- Ó, még nem jöhet ide hozzá! - A törvényes képviselője vagyok.
Ha idebenn tartózkodnak, nem tudom ellátni, ezért kérem, várjanak odakinn.
Kérem, legalább megtudhatnánk azt, hogy van?
Még vizsgáljuk, mi történt, ezért kérem, várjanak odakinn.
Jól van?
A sürgősségi ellátás sikeres volt,
így holnap átszállíthatják a lakhelyéhez közel eső, nagyobb kórházba.
- Köszönöm. - Köszönöm.
Minden rendben?
Menjünk.
Visszaviszem Su In kocsiját, ti menjetek csak előre.
Rendben, csináljuk így.
Hyun Tae-vel akarok menni.
Az edző mehet veled, bátyus. Majd az ő autójában utazok.
Az túl kicsi, kényelmetlen lesz.
- Azt mondtam, Hyun Tae-vel akarok menni! - Most miért viselkedsz így?
Nem akarok!
Akkor menj vele!
El tudod vinni?
Igen.
Remélem, felépül, mert úgy érzem, megőrülök.
Hé...
Nehéz az ifjú sportolók sorsa, mi?
Mi történik, ha valaki megsérül?
Mi van veled egész nap?
Ha ennyire aggódsz, kísérd el őket a kórházba.
Repterek, kórházak... A zsúfolt helyek bosszantanak.
Az anyja kórházban van, most meg még Ha Ru is megsérült.
Biztos nagyon zavaros időszak lehet ez most neki...
És ha körülötte lófrálnék, az még rosszabb lenne, nem gondolod?
Ugye tudod, hogy nem helyes, amit csinálsz? Vedd már észre magad...
Jang Hyun Tae megőrült...
Hé!
He!
Térj észhez és szedd össze magad.
Az öt évvel ezelőtti baleset miatt...
... a térde biztos azóta is fájt neki.
Nem csoda, hogy mindig úgy félt az ugrásokból való megérkezéskor.
Mondania kellett volna, ha fáj valahol... Ostoba lány.
Amiatt talán még jobban izgult, hogy a zenéje itthon maradt.
Edzőjeként jobban oda kellett volna figyelnem rá, amikor a zeneválasztásról kezdett érdeklődni...
Hogy pihenhetne egy egész éven át?
Mit mondjak most Ha Runak?
Ha Ru.
Mit mondtak?
Gyulladást találtak.
Azt mondták, egy ideig pihenned kell.
Akkor nem is olyan nagy a baj. Menjünk, edző.
Hová?
Kezdődik az edzésem.
- Hye Jin talán már ki is jött. - Nem hallottad, amit a bátyád mondott?
Most egy ideig pihenned kell.
Semmi bajom.
- Megmutassam? - Hé!
Jól vagyok.
Hagyjál! Segítség nélkül is tudok járni.
Induljunk.
Együnk valami finomat.
Ha Ru, mihez volna kedved?
Édesem, ettél már?
- A forgatáson voltam. - Még nem ettél?
Úgy látom, ma nekem kell gondoskodnom erről a felelőtlen testvérpárról.
Mihez volna kedvetek? Mivel Ha Ru csontja megsérült... ha már csontról van szó...
Csontleves! Na, mit szólnátok hozzá?
Nem igazán vagyok éhes...
Mégis ennünk kellene valamit. Ha már ilyen meleg van...
... együnk valami hideg tésztát.
Ismerek egy helyet, ahol finom húsgombócokat is adnak hozzá. Nagyon jók.
Nem kérek hideg tésztát. Se húsgombócot.
Haza akarok menni pihenni.
Akkor nálunk együnk valamit?
Ne, nem kell. Úgyis be kell mennem anyához.
Maradj Ha Ruval.
Egy pillanat.
- Majd én viszem. - Ne, hagyd csak.
- Azt mondtam, hagyd csak. - Hé, Ha Ru!
- Üdv! - Jól vagy?
- Igen. - Mit szólnál egy ebédhez?
Most még nem kérnék.
Egy kevés húst vagy valami hasonlót azért megehettetek volna...
- Mondd csak, a lábad hogy van? - Köszönöm, jól.
Üdv itthon, Ha Ru!
- Hyun Tae. - Igen?
- Szeretnéd, hogy segítsek? - Nem, semmi szükség rá.
Felmegyek és lepihenek egy kicsit.
- Vigyázz, ahogy felmész. - Rendben.
Mit mondtak a kórházban?
Ha megerőlteti, lehet, hogy soha többé nem korcsolyázhat.
Komolyan?
Kitűzték már a dátumot, amikor leadják a Bok Man Csirke reklámját a tévében?
Nem tudom! Azt hiszem, nem vesznek rólunk tudomást, mivel tudják, hogy kis cég vagyunk.
Húzzák, mint a rétestésztát. Holnap újra fel kell hívnom őket.
Amikor Pyeongchangba mentünk, mindkét lány arca sugárzott az örömtől.
Együnk! Jó étvágyat! Egyetek!
Milyen állott idebenn a levegő...
Nahát! Úgy tűnik, új házvezetőnőnk lett.
De mi ez a rózsaszín kötény?
Miért keltél fel ilyen korán? Lejöttél, hogy főzz valamit?
Mi ez? Szójabab ragu?
Hé, a tofut most kellene beletenni.
Tofu?
Te állat...
Miért aprítottál fel uborkát a raguhoz? Ehhez cukkini kell!
Nem tudod megkülönböztetni a cukkinit az uborkától?
Az agyamra mész...
Úgy tűnik, nagyjából elkészült, keltsd fel ezt a kölyköt és etesd meg.
Csináld meg te...
- Megyek edzeni. - Edzeni? Hé, hé, hé...
Szégyelled magad, ugye? Nem gáz, ha némi uborkát tettél a kajába!
Ha Ru, gyere le, és egyél.
Mi a túró...
Hová mehetett?
Hm?
Biztos fájt.
Hye Jin!
Te mit keresel itt?
Jó napot kívánok.
Láttalak az Eurázsia-bajnokságon.
Ügyes voltál, gratulálok a győzelmedhez. Az anyukád biztos rettentő boldog volt.
Igen...
De...
Mi a baj? Mondani akarsz valamit?
Kérem, fogadjon vissza!
Ha eleget nyaggatom ezzel az anyukámat, ő is beleegyezik majd.
Hát nem utálsz velem együtt dolgozni?
Kezdetben így volt.
Nagyon bosszantott...
... és ki nem állhattam magát.
De nem hinném, hogy létezne bárki, aki önnél jobban ismerne engem.
Talán túlságosan is jól ismer...
Kérem, csináljon belőlem még jobb korcsolyázót!
Így lesz, ugye?
- Szia Ha Ru! - Szia!
Visszajöttem.
- Hé, merre jártál? - Edzeni voltam.
Nem lesz baj belőle?
- A lábad nem fáj? - Nem lesz baj, ha korizik vele?
Szennyes?
A te takaród, és az enyém.
Néhány napja mostam ki mindkettőt.
Komolyan?
Azt hiszem, moshatom újra.
Nesze...!
Csak nyugi.
Mire gondolsz?
Ez téged egyáltalán nem zavar?
Aki tetszik neked, az mást szeret,
mással nevet, máshoz kötődik.
- Nem akarod szétszedni őket? - Dehogynem.
Vagyis nem, inkább elküldeném az egyiket.
Vajon hová küldhetném őket? A Jupiterre? Vagy a Szaturnuszra?
Hogyan? Jupiter? Szaturnusz?
De van itt egy kis probléma.
A Jupiteren vagy Szaturnuszon nem maradnának életben.
És azt hiszem, hogy ha kettejük közül nem látnám többé az egyiket,
talán még rosszabbul érezném magam.
Nem fog működni.
Nem hinném, hogy elküldhetném őket.
- Most mi lesz...? - Nahát... Ügyesen kezeled a dolgot...
Csak azért, mert most nehéz időket élsz meg, még ne okozz sok fejfájást Choi edzőnek, világos?
Bolond vagy.
Bolond?
Igen, azt hiszem, így van. Aki szerelmes, az bolond.
Nekem úgy tűnik, te is bolond vagy.
Bolond, aki mondja!
Bolond!
Mindketten bolondok vagyunk!
Nahát, milyen jól mulatnak azok a bolondok!
Hé! Lee Ha Ru, gyere ide.
Még csak nem is reggeliztél. A bátyád...
... szójabab ragut csinált neked uborkával.
Sajnálom.
Hé.
- Tényleg minden rendben? - Igen.
Ha elmész valahova, akkor előtte szólsz valakinek!
Mindenki aggódott miattad, és itt várt rád!
- Mióta aggódsz te értem? - Nem megmondtam, hogy ne menj korizni?
Azt mondtam, pihenj! Miért mész mindig a saját fejed után?
Na és te?
Bezzeg a saját dolgaid miatt nem aggódsz.
Ácsi, ácsi...!
Fogjátok vissza magatokat!
Ó, itt vagy?
- Nem is köszönsz? - Ó, üdv.
- Mi történt az arcoddal? Hm? - Semmiség.
- Verekedett. Úgy bizony! - Na és kivel?
Dehogy verekedtem. Elestem az utcán.
Csodálatos. Pedig milyen normálisnak tűnt...
Mondd, haver, mit csináltál, a betonon koriztál? Még hogy elestél az utcán!
Verekedett, és kizárták a hokicsapatból.
- Ki mondta, hogy kizártak? - Akkor mi történt?
Felfüggesztettek.
Hát ezt jól megcsináltad.
Kirakták a kollégiumból is, és most barátról barátra vándorol, hogy legyen hol aludnia.
Hé, haver.
Igen?
- Te is ilyen két lábon járó szerencsétlenség vagy? - Két lábon járó szerencsétlenség?
Kérdezd a főnököt. Ő már csak tudja.
Ez már egy régi történet.
Én itt bizony gyökeret vertem.
Itt? Hm?
... emiatt aggódok.
Lee Ha Ru!
Edző.
Addig nem jöhetsz a csarnokba, míg én bele nem egyezek. Megértetted?
A bátyád mit csinál, ahelyett, hogy rád vigyázna?
És még azt meri állítani, hogy ő a törvényes képviselőd!
Ugyan miért?
Semmi bajom, így hát mi szükség volna pihenésre?
Ha nem engedi, hogy gyakoroljak, akkor mégis mihez kezdjek?
Miért nem hagyja, hogy legalább a bemelegítést megcsináljam?
Ha ezt így folytatod, lehet, hogy örökre búcsút mondhatsz a korizásnak!
Ugye tudod?
Úgyhogy most irány haza pihenni! És járj el a kezelésekre!
Hye Jin, melegítsünk.
Lee Ha Ru! Gyere ki onnan!
Lee Ha Ru!
Hé!
Nem azt mondtad nekik, hogy ma este 9-kor adják le a reklámot?
Dehogynem. Így fog várni egészen kilencig.
- Ha elkezdjük, addigra itt halunk meg. - Én is ezt mondom...
- Ó, gratulálok! - Gratulálunk!
Megható érzés, hogy ilyen fordulóponthoz érkezett az életem...
Öt óra van, így négy óra múlva...
... történelmi pillanat részesei leszünk.
Nem megmondtam, hogy hozzatok egy nagyobb tévét?
Mind keményen dolgoztatok, különösen a Bond Factory tagjai.
Nekik köszönhetem, hogy egy jobb ember lett belőlem.
Jól jegyezzétek meg az arcukat, és viseljétek jól gondjukat.
Tapsoljuk meg őket!
Shin menedzser, mondjon néhány szót.
Igen, nos...
Ön igazán sok mindenen ment keresztül, hogy szerepelhessen a reklámban.
Ugyan, ugyan...
Igyunk a Bok Man Csirke első tévéreklámjára!
Egészségünkre!
- Egészségünkre! - Egészségünkre!
Hé, hé, hé, hé!
Vannak dolgok, amiket meg kell örökíteni.
- Csináljuk újra... - Bravó!
Mi az, hogy "bravó"? "Bok Man"!
- Újra...! - Bok Man!
- Csirke... - Csirke...
Tényleg nem akarod abbahagyni?
Jobb, ha megállsz!
Komoly veszélynek teszed most ki a testedet!
Nem számít! Egy cseppet sem fáj.
Lássuk, meddig bírja ez a térded. Jó?
Az se baj, ha fáj.
Ugye tudod, hogy ezzel csak ártasz az egészségednek?
Most azonnal hagyd abba! Nem hallod?
Gyerünk!
Engedjen el...
Jól van, akkor korcsolyázz itt egész éjjel.
Igen, itt fogok korizni egész éjjel.
[Hadd igyak egy kicsit...]
Az meg mi?
Mi folyik itt?
Elmúlt már kilenc?
[Su In]
- Rossz csatornát néztünk? - Hé, hé, hé...
Csendet!
Mi folyik itt?
Nem igazán értem...
Nos...
Nem volt a kilencórás hírek előtt, így biztos utána fogják leadni.
Hát ez aztán... most viccel, ugye?
Még ezt se tudta elintézni?
Szóval azt mondja, ha ez véget ért, tízkor jön a reklámunk?
Igen, igen, így lesz.
Az ilyesmi előfordul.
- Sajnálom. - Nem, nem, semmi baj.
Az aggodalom csak fokozza a lelkesedést.
Ugye értesítetted a versenytársak vezetőit és az étteremláncokat?
Igen.
Hát persze. Mind ott ülhetnek most a tévé előtt.
[Su In]
Hívd fel őket, és mondd meg nekik, hogy volt egy kis félreértés, és várjanak még 1 órát.
Gyorsan, hívd őket!
Choi edző, valami baj van? Ha már ennyiszer hívott...
Hwal?
Most egy kicsit szorult helyzetben vagyunk.
Hogyan?
- Azonnal jövök. - Halló?
Ó, Choi elnök úr... Igen, szóval nézi.
Még nem adták, ugye? Igen, igen.
Várjon még egy keveset. Igen. Igen, igen.
Halló?
Lee Ha Ru.
Neked is nehéz ez így, ugye?
Legyen mára ennyi elég.
Tudod, igazán makacs vagy!
Tényleg folytatni akarod?
Üdv. A jégcsarnok problémamegoldó szerviz szolgálatra jelentkezik!
Köszönöm, hogy eljött.
Rám nem hallgat.
Már ilyen késő van...
Hwal biztos nem tud majd eljönni...
Fontos nap ez a mai. Én eljöhetek, de ő nem hiányozhat.
Kérem, értse meg.
Nos, készülődjek?
Ugye nem akarja erővel lehozni őt a jégről?
Még megüti magát.
Értettem, edző.
Go igazgató úr, ó, igen, igen.
Nem tudom, mi történhetett.
Nem, nem vették le a műsorról, semmi ilyesmi. Igen... Viszonthallásra...
Viszonthallásra.
Ez meg mi?
A bolondját járatták velünk!
Most szórakoznak velünk, vagy mi?
Felejtsék el. Uraim, adják vissza a pénzt!
Kérem, ne aggódjanak. Már dolgozunk az ügyön, de nem tudjuk elérni a felelőst.
Máris utánanézek, ezért kérem, ne aggódjanak. Foglaljanak helyet.
Sajnálom, elnök úr.
- Jobban le kellett volna ellenőriznünk mindent. - Igen.
Az ilyesmi egészen ritka.
Na, mi van, felveszi végre?
Ez egy kicsit...
Most pedig kezdődjék... a jeges üldözés!
Ha Ru! Gyere, játsszunk!
Ha Ru, mit csinálsz? Gyere, játsszunk!
Ó! Ha Ru! Ó! Azt hiszem, megütöttem magam!
Jól vagy?
Add a kezed!
Kérdés!
Melyik ugrást szeretnéd a legjobban megtanulni?
Miért?
Próbálkoztál már vele?
Nem.
Miért nem? Nekem úgy tűnik, ma nagyon jó formában vagy.
A kezed még sínben van ugyan, és kötés fedi a térdedet...
Jó ég, az arcod egészen kihűlt!
A bátyádnak ezt látnia kellett volna! Nahát, az egész színjáték felesleges volt!
A kiszemelt hal ma nem harapott rá a csalira.
Majd meghalsz a kimerültségtől, igaz?
Igazából sokkal szívesebben feküdnél most valami meleg helyen, pihentetve a lábaidat, ugye?
Igazam van?
Ilyen helyzetekben viselkedj úgy,
hogy a legjobban próbálj kijönni belőle.
Csak figyelj!
Ó, Ha Ru! Kérlek, ne haragudj!
Csak egyszer, jó?
Hogy micsoda?
Aggódtál, hogy megütöttem magam? Semmi szükség erre!
Hozzuk ki belőle a legjobbat! Ó, értem! Már megyünk is?
Á, értem, megyünk, hisz megütöttem magam. Te is jössz velem, igaz?
Ó, drága kis Ha Ru! Hálás köszönet!
Öltözzetek át, és együtt megyünk.
Mit mondott neki?
Avasson be, hogy legközelebb én is használhassam.
Azt ugyan nem tehetem.
Ismét hívnia kell engem.
A jégcsarnok problémamegoldó szolgálat most útnak indul.
Viszlát, Choi edző.
Micsoda egy arcátlan alak...
Mi van veled? Merre jártál?
Egy kései edzésre mentem.
Akadt némi gond.
Ha Ru, mi van veled?
Hé, Hwal.
Máskor vagy vedd fel a telefont...
Vagy...
Inkább hagyd az egészet a fenébe.
Ma rendesen megszívtuk a Bok Man Csirkével.
Nem lehetett túl komoly a helyzet, ha már mindketten itthon vagytok.
Befejeznétek végre?
[Su In, Su In, Su In...]
Szia...
Szia.
Láttam, hogy kerestél.
Elég nehéz helyzetben voltunk, ezért nem tudtam felvenni a telefont. Sajnálom.
Ha Ruról lett volna szó...
Mi történt vele?
Hazaért már?
Aha.
Ma négy órán keresztül az ugrásokat gyakorolta.
Mondtam neki, hogy jöjjön le a jégről, de rám se bagózott. Aztán Hyun Tae eljött...
Mert te nem vetted fel.
Hyun Tae eljött, hogy segítsen Ha Runak, szóval nehogy emiatt fura következtetésekre juss.
Értem...
Jó éjt.
Ha Ru épségben hazaért, szóval aggodalomra semmi ok.
Choi edző, nehéz napod lehetett.
Egy ilyen nap után szeretnék úgy elaludni, hogy a te arcodat nézem.
A szívem belefáradt a hosszú küzdelembe,
és a sötétben rejtegeti könnyeit.
Felszakadnak fájdalmas sebei,
amikor kitárulkozok a világnak.
Miattad érzem úgy, hogy élek.
Amikor egy fárasztó nap végén hazaérek,
miattad érzem úgy, hogy élek.
Miattad érzem úgy, hogy élek.
Visszaforgatnám az időt, csak hogy tovább maradhass.
Ha Ru!
Szia.
Hová tűnt mindenki?
Már elmentek.
Mindketten?
Elmentek kideríteni, miért nem adták le a reklámot?
De hé!
Miért mosogatsz, mikor a kezed még nem gyógyult meg teljesen?
Hé, hagyd abba.
Majd én megcsinálom, szóval...
Mutatni akarok neked valamit.
- Hogyan? - Gyere velem.
Gyere, ülj le. Mutatok valami vicceset!
- Közben egyél sütit. - Nahát...!
Most pedig megrajzoljuk Ha Ru életének grafikonját.
A prezentációt készítette: Jang Hyun Tae.
Az X tengely lesz az évek száma.
Az Y tengely pedig Ha Ru fejlődését mutatja a műkorcsolyában.
Ha Ru most...
... 18 éves.
18! Így van! 18!
Lássuk csak, mikor kezdtél el korizni?
7 évesen.
7! Nagyszerű! 7 évesen...
Itt a 7-es.
Elkezdődik a korizás!
Egyre ügyesebb és ügyesebb lettél, ugrottál, szárnyaltál, akár egy csillag...
Aztán...
... egy autóbaleset.
Egyébként miért csinálod ezt most?
Egyelőre nem válaszolok kérdésekre.
Hány éves is voltál, amikor az autóbaleset történt?
13.
13 évesen autóbalesetet szenvedtél.
Nehéz körülmények voltak ezek, majdnem a nullához repítettek vissza...
De egy kitartó lélek nem hagyja magát legyőzni egykönnyen.
Folytattad tovább és tovább, egészen...
18 éves korodig.
Nagy reményekkel eltelve a fővárosba jöttél!
Megismerkedtél a híres Choi edzővel, és elindultál a győzelemhez vezető, hosszú úton!
Juhú!
De aztán... az első nagy versenyén Ha Ru... ... ismét megsérült...
Micsoda szégyen...
Így pedig visszakerült a kiindulópontra.
Ez egy igazán fura diagram.
Ez nem is vicces, Hyun Tae.
Valóban?
Várj egy picit.
Ha innen nézem, olyan, mint egy korcsolya.
Valóban...
Emlékszel, milyen érzés volt, amikor a mélybe zuhantál?
Nem.
Ugye?
Nem gondolod, hogy ez a jelen állapot is csak egy kis része ennek a diagrammnak?
Hogy ez is csak egy fordulópont?
Egy fordulópont.
Az is.
A legfontosabb most a türelem. Ugye tudod?
Aha.
Kitartás!
Rég nem használtam a fejem semmi értelmesre. Megéheztem tőle...
A derekad, a derekad!
Figyelj a tartásodra!
Nem rossz.
Látom, kisasszony, nem sokat törődik egy édesanya szavaival.
Hát eljött?
Hye Jin azt állítja, hogy a győzelem csakis önnek volt köszönhető.
Hye Jin, nyújtsd ki a kezed rendesen!
Egészen az ujjvégekig!
Ha már így alakult, azt mondta, hogy vagy önnel akar edzeni, vagy senki mással,
~ 1Salchow - 1Rittberger kombináció ~
így akár tehetnénk is még egy próbát.
Féltem.
Nehéz volt újra visszajutni idáig.
Úgy éreztem, hogy ha megtorpanok akár egy pillanatra is,
soha nem kerülök vissza erre a szintre.
Mit szólnál hozzá, ha elmennénk valahová vidékre kirándulni?
Ilyenkor a legjobb, ha az ember a családjával tölti az idejét, nem igaz?
Itt most csak nyomás nehezedik rád.
A sérülésed, meg minden...
Edző.
Ez volt a büntetésem.
Azt hiszem, ezért sérültem meg.
Az a CD...
Én voltam az,
aki eltörte.
Sajnálom.
Miért csináltad?
Mikor olyan keményen edzettél előtte?
[Edző]
Képtelen vagy gatyába rázni magad?
Azt hiszed talán, így képes vagy megvédeni az országot?
Curry ízesítésű grillcsirke.
1577 9292, Bok Man Csirke.
Miféle reklám ez?
30 éve vagyok ebben a szakmában,
de most hirtelen megkívántam a csirkehúst!
Tegnap a tudtára adtam, hogy érzem magam, nem igaz?
Köszönöm!
Megjöttem!
Szevasz, haver, nem köszönsz?
Mi van?
Semmi, csupán egy kis ajándék.
Azon tűnődöm, hogy vajon mostantól csirkével fog-e fizetni nekünk.
Hé! Gyere és egyél.
Hé, te!
Gyere ide.
Fáj még?
Fog is egy kis ideig.
Ülj le ide. Valamit kérdezni akartam tőled.
Amikor egy sportoló megsérül, nem uralkodik el rajta a depresszió?
Nem lesznek hirtelen haragúak, érzelgősek, vagy nem akarnak csak úgy meghalni?
Miért kérdezed? Ha Ru miatt?
Meghalni? Miért?
Az ember ilyenkor inkább őrülten agyal a visszatérésen.
Ó, a visszatérés!
Hé.
Szedd össze a holmidat, és költözz ide.
Nem akarok.
- Tetszik a szauna. - Most mit akarsz ezzel?
Mennyi pénzt keresel részmunkaidősként? Telik rá, hogy minden este szaunába járj?
Adj neki egy takarót, és valami helyet, ahol elalhat, világos?
Nahát...! Szándékomban állt, de még nem ajánlottam fel neki. Egy pillanat!
Hogy jutottunk el idáig?
Ez az én házam!
Miért lenne szükségem a te beleegyezésedre?
- Mert rólam van szó. - Nem, nem, barátom.
Ki kell fejlesztenem egy tulajdonosi mentalitást.
Hé!
Itt fogsz aludni!
Mert én megengedtem.
Hwal.
Átmehetek?
Hwal.
Mit csináljak?
Tényleg jó lenne, ha kis időre elmennék?
Menj haza,
pihenj,
ürítsd ki a fejed,
aztán gyere vissza.
Nem tudom,
hogy képes leszek-e rá.
"Idővel úgyis elfelejted."
"Később újra képes leszek ránézni és mosolyogni."
Ezek mind hazugságnak tűnnek.
Sajnálom, hogy ilyen éretlenül viselkedtem.
Holnap összepakolok és hazamegyek.
Jó éjt.
Nem lesz gond, hogy ennyi mindent bepakoltál?
Dehogyis.
- Megvan minden? - Aha.
Olyan szomorú vagyok, hogy ilyen hamar elmész.
Bár tisztában vagyok vele, hogy nem tudunk maradásra bírni.
Ugye hamar visszajössz hozzánk?
Hát persze! Lehet, hogy csak beköszönök otthon, és már jövök is vissza.
De miért pakoltál össze ennyi mindent, ha nem akarsz örökre elmenni?
- Walt is magaddal viszed? - Hogy ne unatkozzon nélkülem.
Nem hagysz itt semmit, ugye?
Induljunk.
Így van, felejts el mindent, ami történt, és érezd jól magad!
Üdvözlöm az édesapádat és Nam edzőt.
Átadom.
Elkísérem a pályaudvarig, és jövök is vissza.
Sziasztok.
Egyél rendesen, Ha Ru.
Viszlát!
Mindjárt jövök...
Pedig min keresztülmentem, hogy itt lakhassak...
Olyan könnyen hagyok itt mindent, nem?
Ugye?
Miért csinálsz úgy, mintha soha nem jönnél vissza?
Csak próbáld meg! Ne félj, elmegyek érted, és visszarabollak!
Mi?
Halló, Lee család, tessék.
Üdv, itt Shin Hwal.
Ó, nahát, miért hívsz?
Történt valami?
Hogyan?
Súlyosan megsérült?
Semmi ok az aggodalomra.
Csupán úgy gondoltuk, segítene neki a felépülésben,
ha most az édesapjával lehetne.
Értem, a térde okozta a problémát. Te jó ég!
Egy ideig nem szabad hagyniuk, hogy korcsolyázzon.
Egy hét múlva le lehet venni a sínt a kezéről.
Szednie kell a gyógyszereit, és minden nap ápolnia kell a térdét.
Sajnálom, uram.
Semmi baj... megértem.
Igen. Viszonthallásra!
A szomszéd néni adta ezt nekem, mert rendet raktam nála.
Ki tudnád takarítani Ha Ru szobáját?
- Ha Ru hazajön? - Igen, hazajön.
Jól szerepelt a versenyen?
Csak takarítsd ki a szobáját.
Rendben.
Esik az eső.
Kelj fel...
Kelj fel, és egyél!
Alszok még egy kicsit.
Mire véljem ezt? És még te nevezed magad sportolónak?
Mindig csak ezek a képregények...!
- Hát már nem is fogsz korcsolyázni? - Hagyjál már!
Ha Ru.
Nincs kedved később elkísérni engem a koripályához?
A gyerekek szívesen találkoznának veled.
- Hová mehetnék ilyen állapotban? - Akkor...
Menjünk el horgászni?
Nam edző!
Csak hagyj békén!
- Kifelé! Te is, apa. Mindketten! - Miért? Miért?
Hagyjatok békén!
Most miért csinálod ezt?
Egyedül akarok lenni!
Miért tűnik a ház hirtelen ilyen üresnek?
A hűtő is tök üres.
Akkor hány is lesz ebből?
Hét.
A golfosból újsághirdetés készül majd,
az esküvői svédasztal egy emlékalbum lesz, meg ez, meg az,
a többi pedig a helyi tévécsatornán fog majd adásba kerülni.
A Bok Man Csirke miatt...
... most minden apró-cseprő kérés hozzánk fut be.
Azért ezeknek is megvan az előnye, nem?
Legalább nem halunk éhen.
Én is így gondolom. Mondjátok, ez finom?
Az már romlott.
He.
A Bok Man Csirke volt a legalja.
Az alá már ne nagyon merészkedjünk.
Történjék bármi, a nagy cápák mind viccnek tekintik majd a Bok Man Csirke reklámját.
Törjük a fejünket, a megoldás meg majd csak felbukkan valamikor.
Tök jó, hogy végre két lábbal állsz a talajon,
de túlságosan megváltoztál.
- Hová lett az a fene nagy büszkeséged? - Ugyan mit tehetnél, ha éhes vagy?
Ha már itt a lehetőség, miért ne éljünk vele?
Egy kandallóreklám tök vicces lenne...
Ó!
Hé, gyertek csak ide! Ez nem az kölyök?
Ugye?
Ó!
Aranyérmes lett.
Ó, a neve Ji Poong Ho...
Tá-dám!
Ha Ru! Visszatért a szívszerelmed!
Hé, Ha Ru! Aranyat nyertem neked,
hol vagy hát?
Hm?
Hé, Lee Ha Ru!
Hol lehet?
Hé, Lee Ha Ru!
Nahát...
Hé, hé, hé, Yoon Hye Jin.
Gyere csak ide!
Gyorsan, gyere ide!
Gyere, gyere ide! Hé!
Hol van a mi kis Ha Runk?
Hová lett?
Hazament vidékre a szülővárosába.
A szülővárosába? Miért?
Megsérült a versenyen. Én első lettem.
Megsérült?
Hé!
Hé, gyere ide!
Hé!
Gyere vissza!
Beszélj! Hol sérült meg?
Mennyire sérült? Beszélj!
Nem tudom!
Ha ennyire érdekel, kérdezd meg tőle.
A fenébe...! Áh! A francba!
Jaj, a mi drága Ha Runk!
Drága Ha Ru, jaj, ne!
Ne már!
Hé, gratulálok az aranyérmedhez!
Ügyes voltál.
Hagyjál már...!
Jaj, Ha Ru!
Ha Ru!
Micsoda egy idióta...
Kisasszony...
Kitehetem a fogkefémet a fürdőszobában?
Mióta kérdezed ezt meg?
Mi lesz, ha a barátja megharagszik, és ezzel sikálja ki a vécét?
Hagyta, hogy itt maradhass, te meg ilyen hálátlan vagy!
Tudod, hogy ez csak próbaidő!
Ha Hae Yoonnak nem tetszik, kiteszi innen a szűröd.
Hogy jutottam el idáig...?
Ez az örökké szabad szellemű lány...
De mondd csak! Mi az, ami tetszik a fiúknak a lányokban?
Te mit akarnál egy lánytól?
Á, értem már!
Csinálni szeretne valamit, amitől a barátja teljesen magába habarodik,
és eszét veszti a szerelemtől?
Van ötleted?
Ha már mindenáron tudni akarja, makrancos hölgyem...
Egy álombéli szépség!
Egy szép lány, akit álmomban láttam,
bejött a szobámba, és elhúzta a függönyt.
Ekkor pedig a csodálatos reggeli napfény gyöngéden beáramlott a szobába.
A szépség testét körülölelte a napsütés, és a fülembe suttogta...
"Kedvesem... gyere, kész a reggeli..."
Mivan?
Várja ki a végét!
A lényeg a nő jelmezében rejlik.
Ő a macskanő.
Macskanő?
Képes lesz rá?
A bal lábam lesz Lee Ha Ru.
A jobb lábam pedig Yoon Hye Jin.
"Lee Ha Ru, nem tudod megcsinálni, mi?"
"Yoon Hye Jin, hadd lássam azt a mosolyt! Ha-ha-ha!"
"Lee Ha Ru, húzd ki a hátad, világos?"
Még csak nem is ízlik....
Hú, én vagyok a fantom!
Nem félsz?
Megőrülök, úgy unatkozok!
Igen?
Halló?
Ó, Ha Ru!
- Minden rendben, igaz? - Persze.
Ha Ru, jól vagy?
Ó, Hyun Tae.
Mondd, hogy van a térded?
Hát... tudod, hogy megy ez.
Kezdek beparázni.
Jól vagytok?
Ó, hát persze.
A ház teljesen üresnek tűnik nélküled.
Komolyan?
Komolyan.
Szeretnéd, hogy adjam Hwalt?
Ne, hagyd csak. Nem igazán tudnék neki mit mondani.
Nem jó ez így... A hangod hallatán csak még jobban hiányzol.
Mikor akarsz visszajönni?
Még nem tudom biztosan...
Majd meglátom...
Rendben, majd hívlak.
Rendben.
Szia!
Jól van?
Aha.
Hiányzik Ha Ru...
Nekem is...
Shin Hwal...
Ó! Lee Ha Ru!
Ez az a hely?
Lee Ha Ru!
Bocsáss meg, bocsáss meg, bocsáss meg!
- Nahát... - Van itthon valaki?
- Ji Poong Ho? - Van itthon va-...
Lee Ha Ru!
Hé!
- Mi történt a kezeddel? - Mit képzelsz, mit csi-...
Hé!
Nagyon fáj?
Hé, a lábad, a lábad!
- Eressz el! - Jól vagy?
- Ó, de szörnyű! - Áh!
Hé, te ott!
Nam edző!
Jó napot!
- Vendégünk érkezett? - Jó napot, Uram.
Jó napot.
Mit keresel te itt?
- Uram, kérem, fogadja el ezt tőlem. - Rendben...
Jó napot kívánok.
Ettél már?
Hát... igazából...
Nahát, hogy ez milyen jól néz ki!
Tessék.
Tessék, igyál egyet.
Köszönöm, Uram.
- Miért adsz neki alkoholt? - Te talán nem ittál, mikor ennyi idős voltál?
Lehet, hogy ittam, de ő sportoló!
Miért nem veszed le azt a valamit a nyakadból, míg eszel?
Olyan, mintha dicsekedni akarnál vele.
Ó, erre gondol?
Igazából evés utánra akartam hagyni.
Tessék.
Egész jól áll.
Mi ez?
Nem emlékszel, hogy azt ígértem neked, hogy aranyérmet nyerek a kedvedért?
Neked adom.
Hé!
Cserébe meg kell ígérned valamit.
Soha többé ne sérülj meg!
Én pedig soha nem hagylak magadra.
Világos?
Úgy sejtem, akkor mostantól nem nagyon fogsz távoli versenyekre járni.
Dehogynem.
Majd elviszlek magammal...
... a táskámban!
Ezek a mai gyerekek! A felnőttek itt ülnek mellettük, de csak fecsegnek össze-vissza.
Hagyd csak, hisz viccelődik...
Kimchi.
Elég a fecsegésből, és egyél végre!
Rendben.
Ó, hogy ez milyen jól esik!
Ó!
Hé, Lee Ha Ru.
Halljam az igazat!
Örülsz, hogy eljöttem, ugye?
Gyerünk, halljam! Ülj ide!
Örülsz, hogy látsz engem, igaz?
Hát komolyan mondom...
Nos...
Mihez kezdjünk holnap?
- Délután 2 után szabad vagyok. - Előtte mit csinálsz?
Hogy mit csinálok?
Ébredés reggel hatkor.
10 kilométer futás, reggeli,
majd két órán át edzés súlyokkal.
Ez lesz a mi kis edzéstervünk.
Hé!
Utána edzés a jégcsarnokban.
Miért akarod te összeállítani az edzésprogramomat?
És én egyébként sem edzhetek a jégen.
Na jól figyelj!
Mind a sportban, mind sérülések kezelésében tapasztaltabb vagyok nálad.
Csak tégy mindent úgy, ahogy mondom, és talán még erősebb is leszel.
Eressz el!
Akárhogy lesz is, reggel edzünk,
kettő után pedig már csókolózhatunk is.
Már megint kezdi... megőrülök...
- Befelé! - Ó!
Hé! Hé! Hé!
Lee Ha Ru!
Hé!
Hé, Lee Ha Ru!
Jó éjt!
Remélem, rólam fogsz álmodni!
Legalább énekelt volna nekem valami altatódalt...
Jó reggelt!
Wal, köszönj neki!
Hé, ez egy lány szobája!
- Köszönj neki! Jó reggelt! - Nem hallottad?
Kifelé!
Hé, gyerünk, igyekezz!
Jól van na...
Ennyi pihentetés elég is lesz a lábadnak.
- Menjünk erősíteni! - Hé!
- Fuss vele egy kicsit! - Elment az eszed?
Tessék, a cipőd.
Gyere, egy-két...
Gyerünk!
- Egy... kettő... - Jól van!
- Wal, te is! Egy-két... egy-két... - Csak csendben.
Jobb így futni, mint otthon poshadni, nem igaz?
Egy órán keresztül kocogni fogunk.
Minden rendben?
Futás!
Hé! Hé!
Hé, hé, hé, hé, hé!
Maradj itt!
Várj itt egy kicsit!
Mi történt?
Milyen súlyos a sérülése?
Mondd már!
Nos?
Na!
Mi?
Hé!
Wal!
Össze-vissza forogsz!
Nyújtsd ki a lábad! Találd meg újra az egyensúlyt!
- Látom, keményen dolgozik! - Jaj!
A jégcsarnok problémamegoldó szolgálat áll a rendelkezésére.
Nem hívott mostanában, ezért gondoltam, benézek.
Most egy gyermek sem engedetlenkedik, vagy tervezi, hogy megszökik?
Az az egy jól van?
Nem is hívott...
Az az egy...
... jól van, otthon, vidéken.
Biztos nem túl kellemes számára.
Érzelmileg biztos megviseli őt ez az egész.
Nahát, Choi kisasszony, milyen kedves ön mindenkivel.
Kivéve engem.
Próbáld újra!
Halló?
Igen?
Az édesanyám?
De hogyhogy ilyen hirtelen...?
Igen. De miért ilyen hirtelen...?
Azonnal ott vagyok!
Igen!
Viszonthallásra.
Hadd vigyem el önt!
Áll a forgalom, kocsival nem tud majd hamar odaérni.
Szálljon fel, gyorsan!
Kérem, igyekezzünk!
Kapaszkodjon!
Ön családtag? Kérem, most hagyja el a szobát!
Merre vagy?
A szerkesztőségbe tartok, miért?
Történt valami?
Az édesanyám elvesztette az eszméletét.
Azt mondják, a rák nagyon szétterjedt a testében.
Szerintem nem kapott fájdalomcsillapítót, pedig nagy fájdalmai lehettek!
Mindjárt ott vagyok. Jó?
Egy perc az egész.
Sajnálom. Tudom, milyen elfoglalt lehetsz most.
Nem, dehogy, semmi baj.
Üljön le...
Mit szeretne inni?
Epret, almalevet vagy barackot?
Eper?
Tessék.
Igya csak meg.
Köszönöm.
Hwal biztos nemsokára itt lesz, kérem, ne aggódjon.
Nem szabad elhagynia magát, ha ilyesmi történik.
Igya meg ezeket később.
Azt hiszem, ideje indulnom.
Sajnálom.
Bocsáss meg.
Nem tudtam vigyázni rád...
Sajnálom...
Bárcsak ne vittem volna őt is magunkkal.
Ha újjászületek, szeretnék újra találkozni Wallal.
Hát ilyen nagy baj, ha így szeretek valakit?
Miért van az, hogy mind idejekorán elmennek, akik fontosak számomra?
Szeretsz valakit, igaz?
Ez most egy kemény időszak számodra, nem igaz?
Mégis ki az?
Menjünk inkább aludni...
Hé!
Nem érdekel, ki az, akit szeretsz.
Ez a pillanat most a legfontosabb számomra.
Nem fogom vissza magam, hogy ne bánkódjak, ha már elillant.
Soha nem fogok lemondani rólad.
Még hogy újjászületés, meg következő élet...
Ne mondj ilyeneket...
A legfontosabb számodra most az, hogy újra korcsolyázhass.
Erre kell összpontosítanod.
Én majd vigyázok rád.
Olyan jó érzés ez így...
Ó...!
Ó, te jó ég! Ez nem az a szoba...
Nahát, Hae Yoon...
- Mi a dágvány...? - Hae Yoon!
Ez egy álom...
Ki vagy te?
Ez most álom, vagy a valóság? Én magam sem tudom...
Álom?
Kedvesem...
... vacsorázzunk...!
Mi ez? Hány óra van?
- Egy... - Mit művelsz?
Kettő...
- Három! - Aú!
Jaj, mit csinálsz?
Hae Yoon!
Sok szívfájdalmat okoztam neked, nem igaz?
De hálás vagyok, amiért elviseltél,
és mellettem maradtál.
Ha te nem lennél, ugyan ki foglalkozna velem?
Maradjunk együtt...
... még hosszú-hosszú ideig...
... boldogságban és egészségben...
Hae Yoon.
Te vagy a legjobb!
Ez az! Sikerült!
Mondja, jobban...?
Jobban érzi már magát?
Anya, mi a baj?
Korábban ébren voltál és beszélgettél.
Ne, hagyd csak.
Kérem, pihenjen egy kicsit.
Hoznál nekem...
... tiszta ágyneműt?
És hívd az ápolót.
Azt mondták, ma reggel cserélték.
Rendben.
Hozhatok önnek valamit?
Ha meghalok,
csak te maradsz neki.
Most miért mondja ezt...?
Ha gyűlölnéd is, kérlek, légy vele elnéző.
Kérlek, maradj Su In mellett.
Könyörgök.
Alszol?
Hm?
Én is köszönöm, amiért hajlandó voltál elviselni a rossz természetemet.
Ne költözzünk össze?
Na?
Aludj...
Jó éjt.
Igen, tessék?
Én vagyok az, Ha Ru.
Ó, szia.
Jól vagy?
Aha.
És te?
Ó, nos...
Hát, tudod.
Mit csinálsz most?
Dolgozok.
Nagyon sok dolgod van?
Hát, tudod, a szokásos...
Komolyan?
Akkor azt hiszem, jobb, ha leteszem.
Ne, hagyd csak.
Hm...
Oké...?
Kiszellőztettem a fejem, ahogy mondtad.
Mostantól csak a korizásra fogok koncentrálni.
Visszamehetek Szöulba?
Csinálj, amit akarsz.
Engem nem érdekel.
Értem.
Akkor most leteszem.
Rendben.
Jó éjt.
http://yisanprojekt.hu/
Amikor egy hosszú és sötét alagúton haladsz keresztül,
a legfontosabb dolog az, hogy nyugodt maradj.
Ha megőrzöd a hidegvéred és szembefordulsz a félelmeiddel,
hamarabb eléred az alagút végét, mint gondolnád.
És ha szerencsés vagy,
a sötét ég is kitisztul majd feletted.
Magyar felirat: Brigi (brigichan@hotmail.com)
Az angol változatot a WITHS2 készítette.
Ez egy ingyenes fansub, rajongóktól rajongóknak. Kereskedelmi forgalmazása TILOS!
This is a FREE fansub. NOT for SALE! Get it for FREE @ d-addicts.com