~ 2. rész ~
Tessék. Ajándék.
Rég találkoztunk. Nem jöhettem üres kézzel. Vettem süteményt a lenti cukrászdában. Majd add oda Youngseonak!
Ne félj, nem vagyok szellem!
Kényelmetlenül érzed magad emiatt? Pedig te tettél ilyenné.
- Te pedig szerencsésen túlélted. - Így van.
Azt hittem, meg fogok halni. Rengeteg vért vesztettem és számtalan műtéten kellett átesnem. De rád gondoltam, és kibírtam mindent.
- Miért jöttél ide? - Mert erre volt dolgom.
Ejnye... Vendéged jött, és még egy pohár vízzel sem kínálod meg?
Csinos ez a lakás. Szebb, mint a képeken.
Ugyanakkor... Te mindig is erős voltál, tudtam, hogy boldogulsz majd.
Keményen megdolgoztam mindezért. Te hogy éltél?
Nehéz dolgom volt.
Megbíztam benned, de te szégyenszemre elárultál, és ez lett belőlem. De kibírtam mindent, és most újra láthatom az arcodat, így megérte, nem igaz?
Egy pillanat... Ez mi?
Szóval ők a gyermekeid... Milyen aranyosak... mindketten.
Drága Seonghye, igazi hazafi vagy. Ó, bocsáss meg, megváltoztattad a neved.
Megváltoztattad a hazádat, és megváltoztattad a nevedet is.
- A férjed... Geumsul? Ő jól van? - Megvagyunk.
A fiad, akit már Kínában is a méhedben hordoztál...
Nem tudom, hogyan vagy miért, de úgy érzem, hogy őt és engem összekapcsol a végzet.
Sokkal lassabb vagy, mint korábban. Úgy tűnik, nem nagyon gyakoroltál az elmúlt időszakban.
Ne csináld ezt! Nem akarok harcolni ellened. Azért jöttem, mert munkát kell adnom neked.
Nem tudom, mi az, de nem fogom megcsinálni! Azonnal hagyd el a lakásunkat, vagy ölj meg most!
- Úgy nézek ki, mint aki szivességet kér? - Nem érdekel! Bármi is az, nem fogom megcsinálni!
Milyen merev... Még mindig nagyon merev vagy.
Mennyit szenvedtél azért, hogy idáig eljuthass és nyugodt életed lehessen... Egy ilyen apróság miatt tönkre akarod tenni az életedet?
- Semmiség az egész. Csak el kell vinned valamit valahova. - Ha te magad is meg tudod csinálni, akkor miért engem kérsz rá?
Nem nézel híradót?
Ha néznél, akkor tudnád. Kissé bonyolult most a helyzet. Sokan meghaltak a mieink közül.
Bár a legtöbben az én kezem által haltak meg.
Ezért van szükségünk egy új arcra. Csak most az egyszer.
Utána pedig te járod a saját utadat, én meg az enyémet.
Ilyen egyszerű, nem igaz?
Azt mondja, a férfinak, aki megölte az elvtársait, sebhely van az arcán?
Esetleg volt egy ugyanolyan sebhely a bal kezén is?
Igen!
- Hogy hívják? - Nem tudom...
Mindössze annyit hallottam, hogy nemrég Kínában járt.
Ne, őt hagyjátok!
Maradj otthon.
Hamarosan találkozunk.
Mindenben együttműködök önökkel, amit csak kérnek!
Ha azt akarják, hogy tartsak sajtótájékoztatót, megteszem! Ha az országunkról kell beszélni, hát beszélek!
Csak kérem... menekítsék ide a családomat északról, amilyen gyorsan csak lehet!
Ha most elhamarkodott lépést teszünk, a családja még nagyobb veszélyben lehet.
- Lehet, hogy munkatáborba küldték őket... - Erről beszélek!
Pontosan ezért mondtam, hogy nincs vesztegetni való időnk!
Maga szerint csak úgy békén hagyják egy déli hírszerző családját?
Ezúttal túléltem, mert szerencsém volt, de nincs rá garancia, hogy ez később is így lesz!
Ezért jöttem el önökhöz! Nem azért, mert kedvelem magukat! Hanem azért, mert el vagyok keseredve!
De azt hittem, itt legalább lesz valami lehetőségem.
Furcsa, hogy ilyen kérései vannak, mikor eddig érdemben még semmit sem tudott adni cserébe. Mondd meg neki, hogy nem ígérhetünk semmit!
Kérem, gondolkozzon józanul!
Számunkra elsődlegesen az ön biztonsága fontos. Nem könnyű feladat kimenekíteni a családját.
Emellett az ön élete is veszélybe kerülhetne.
Mi értelme lenne az életemnek egyedül?
Hogyan?
Hogy őszinte legyek, nincsenek a birtokomban olyan fontos információk, amikre önöknek szüksége lehetne.
Kis hal vagyok mindössze... Csak azt tettem, amit parancsoltak!
Azért jöttem ide, hogy pénzt keressek!
Mégis... hogy szökhetne el bárki úgy, hogy a családját hátrahagyja?
Nem nehéz dolog ez, ha az emberben megvan a megfelelő elhatározás.
Ha az embernek elég pénze van, sokan vannak, akik még munkatáborokból is képesek kihozni valakit!
Amikor a főnökünk még élt, volt, hogy ő gondoskodott ilyesmikről.
Ezért kérem...!
- Kérem, segítsenek nekem! - Hé! Kim Hyuntae!
Maga...! Hol van a tartótisztje? Az új férfi őt is megölte?
Mi...?
Még itt van az országban, ugye? Még nem halt meg, igaz?
Miért nem beszél?
- Válaszoljon! - Mi van veled?
Meghalt? Miért nem beszél?
Hiszen tudja!
Bár ez lett belőlem, sosem mondtam el senkinek, hogy életben vagy.
Még mindig azt kívánom, hogy jól alakuljon az életed.
Neked is kellene adnod nekem valamit cserébe, nem gondolod?
Nem tartozok neked semmivel!
Valóban?
Ha ezt tetted valakivel, és az megbízást ad neked, akkor illő lenne elfogadni az ajánlatot.
Ha így viselkedsz, nekem sem marad más választásom.
Felhívom a családodat, és elmondom nekik, ki is vagy valójában...
Na, mi legyen? Kinek mondjam el?
Seonwunak?
Hé, nem megmondtam, hogy hozd többé szóba azt a nyomorultat?
Ő már rég halott, vagy valahol egy munkatábor mélyén rohad. Többé semmi közöd hozzá!
De miért hozod fel újra és újra a múlt dolgait?
A parancs az parancs. Csak kövesd az utasításokat!
Olyan nehéz befogni a szádat, és úgy tovább élni?
Junghyeok, csak most az egyszer, könyörgök!
Te mindenkinél jobban tudod, miért dolgozok ennek a szemét irodának!
Nem teheted.
Nem lehet, ezért ne is beszéljünk róla többet!
Hát nem érted? A feletteseink mind ki akarnak rúgatni, egyedül én tartom a hátam miattad!
Ne akard, hogy megbánjam!
Ne kérd!
Nem fogom.
"Nem fogom, uram", te seggfej.
Beszélj velem, ahogy illik!
Rendben, nem fogom, uram.
Szia anya!
Miért nem szólsz bele?
Felvette a telefont. Olyan aranyos a hangja.
Elég!
Átgondolom az ajánlatot.
Jól van, csak hunyd le a szemed, és tedd meg egyszer!
Sok múlik rajta, nem igaz?
Meg kell találnod a módját annak, hogy boldogabb légy.
Ó, Seonwu, véletlenül hívtalak az imént, bocsi!
Szia!
Jó napot!
Ó, szóval te vagy Youngseo.
Örülök, hogy végre találkoztunk. Édesanyád régi ismerőse vagyok.
Nahát, milyen kedves és csinos lány! Igazán bájos!
Köszönöm!
Gyerünk, a szobádba!
Youngseo, a te nagybácsid ad most neked egy kis zsebpénzt.
Tessék!
Viszlát, bácsikám!
- Anya, most komolyan el akarod venni? - Befelé! Most!
Áh, ne már!
Eszedbe ne jusson valami ostobaság!
Okos vagy. Tényleg tönkre akarod tenni az életed egy ilyen apróság miatt?
Javaslom, hozz bölcs döntést!
Anya...
Ezt az a bácsi vette?
Most találkoztam vele először, ugye?
- Ő nem a valódi nagybátyád! - Akkor ki az?
Korábban ismertem őt. Többé nem fogunk vele találkozni, így felejtsd el őt!
Készülj az előkészítőre!
Hogyan? Ma nem viszel el?
Menj ma busszal!
A mi Hyerimünk olyan okos. Vetesd el!
Ez az ő gyereke. Nem fogom megölni!
És akkor beletörődsz a megváltoztathatatlanba?
Nem kellene élned is egy kicsit, mielőtt gyereket szülsz?
Anya, azt mondták, holnap a tanítás utáni órán fognak majd beszélni a szemináriumokról. Eljössz?
Megyek! Persze, hogy megyek, úgyhogy mondd meg a tanárnak! El fogsz késni, úgyhogy igyekezz!
Jól van na...
Mit álldogálsz itt? Nem a vécére igyekeztél?
Izé... de igen...
Akkor befelé! És végezd a dolgod!
Ó, várj csak!
Seouwu, mostantól az elemző részlegen dolgozol. Kövesd a kollégákat és tanulj szorgalmasan!
Ha valamit nem tudsz, kérdezd csak meg őt!
- Világos? - De én eddig terepen szolgáltam.
A karom már sokkal jobban van! Ezt is csak a rend kedvéért hordom.
Semmi gond. Hordjad csak.
Túl sokáig voltál odakinn. Nem fáztál át?
Ha már itt vagy benn velünk, melegedj meg.
Így leszel sikeres.
Na menjünk, oszt' írjunk jelentéseket!
Tudod, miért ütlek?
Nem tudom. Egyedül voltam.
Nem, azért, mert lebuktál.
Azt hiszed, te vagy az egyedüli, aki korábban már terepen járt?
Ha valaki úgy viselkedett volna régebben, mint ahogy te, már rég golyót kapott volna a fejébe.
Ha információszerzésről van szó, egy kém nem a szívét követi, amely csak visszatartja, hanem az eszét, amíg a kulcsfontosságú pillanat el nem érkezik.
Ha elsieted, abba beleőrülsz. Akárcsak én.
De... uram?
Mivan?
Ki a főnök, akiről beszéltek?
Azt nem kell tudnod. Ő csak az olyan boldondok számára fontos, mint én.
A jelszó helytelen.
Biztos elromlott...
Nem. Azért ilyen, mert megváltoztattam a jelszót.
Ó...
Na de...
Mi történt itt? Bomba robbant?
Takarítottam. Mindjárt elpakolok.
Mindig minden tiszta. Ugyan mit kell itt még megpucolni?
Na, hova tegyem a sütit? Hát ez...?
Itt már van egy!
Azt nem ehetjük meg! Jó, hogy te is vettél!
Az én Seonghye-m... Kérem, mentse meg õt!
Hogy őszinte legyek, nem tudom.
Családdal utazik?
Akkor nincs más megoldás. Megpróbálok gondoskodni róla.
Visszonthallásra.
Jól vagy?
Ez már a második alkalom. Mit álmodtál?
Már mondtam, amiben te is benne voltál.
Már megint ugratsz.
Haza kellene menned pihenni.
Mégis kényelmesen érzem magam itt, mert te velem vagy.
Nézd, izzadsz! Biztos legyengített a baleset.
Sok húst kell enned!
Fura, korábban nem voltam ilyen.
De tényleg nem akarod elmondani, mit álmodtál?
Megsérültél esetleg?
Dehogy!
Nem emlékszem, miről szólt.
Biztosan mert elzsibbadt a karom.
Ne aggódj miattam, jól vagyok!
Amikor meggyógyul a karod, visszaküldenek terepre?
Miért? Aggódsz miattam?
Hogyne aggódnék! Muszáj továbbra is ilyen veszélyes helyen dolgoznod?
Annak ellenére ezt mondod, hogy e munka segítségével találtunk egymásra?
Éppen ezért!
Hagyjuk. Szereted ezt csinálni, így nem foglak lebeszélni róla.
De a munka az csak munka. Ne tedd kockára az életedet miatta!
Legalább gondolj rám!
Ígérd meg!
Megígérem.
Ez az első alkalom, hogy megsebesültem, és garantálom, nem fog többé előfordulni.
Egyébként most már irodában dolgozok. A csoportvezetőm azt mondta, legyek az elemző részleg tagja.
Elemző részleg?
Az jó! Az elnevezése alapján olyan, mintha előléptettek volna.
Olyan hely, ahol összesítjük az információkat a terepről és jelentésekben továbbítjuk. Emellett alkalmanként kihallgatásokat is tartunk.
Szóval... több időnk jut majd egymásra?
Igen. Ez fontos szempont.
Milyen gyorsan vág az eszed!
Megyek, megmosakszom. Olyan állott itt a levegő, menjünk el valahova vacsorázni!
Ha hallgatunk az én jó eszemre, akkor valami húsos kaját eszünk.
Kedvesem...
Hiányoznak mostanában a szüleid?
A szüleim?
Néha. Nem mindig.
De miért kérdezed?
Semmiség. Valaki beszélt odabenn a családjáról.
Igaz ugyan, hogy a család néha röghöz köt, ha veled van, de ha nincsenek már, nyomorúságos és magányos az ember.
Hisz végső soron az embernek a családon kívül nincs semmije. Légy jó hozzájuk!
Akkor veled is jobban kell bánnom, hiszen hamarosan te is a része leszel.
Csak bánj velem jobban, mindettől függetlenül. Nem biztos, hogy a családod tagja lehetek.
Még mindig anya miatt aggódsz? Már mondtam, hogy semmi okod rá.
Kim Seonwu, te nem tudod, mi lakozik a nők szíve mélyén.
Akkor mit szólnál egy vacsorához anyával hármasban?
Nem is! Menjünk haza, és együnk ott valamit! Szólok anyának, hogy főzzön valami húsosat.
Menj és mosakodj meg!
Drágám, beszélnünk kell!
Hogyan? Mondtál valamit?
Most fordulóponthoz értünk.
Édesem, nem hallom, amit mondasz, olyan hangos a tévé. Halkabbra vehetném?
Mi a baj?
Youngseo-ról van szó? Rosszak a jegyei?
Édesem, csak még egy kis türelem. Holnapután vége ennek a projektnek.
A programunk hirtelen leállt, és úgy érzem, megboldondulok.
Ha ezzel végeztünk, akár sikerrel járunk, akár az utcára kerülök, már sokkal több időm jut majd rád. Szóval beszéljük ezt meg később!
Oh igazgató úr! Igen! Az imént küldtem önnek egy e-mailt. Megnézte...?
Igen, Yun professzor. Csak biztosítsa őket, hogy mindenképpen működni fog.
Mindössze meg kell találnunk a megoldást a teszt napjáig. Rendben.
Hát te mit csinálsz itt?
Csak gondolkoztam.
Nem haladsz jól a munkával?
Nos, megyeget.
Nos, minden munkánál vannak hullámvölgyek.
Apa, te mit szoktál csinálni, ha a munkában valami nehézségbe ütközöl?
Miért kérdezed? Nem mennek jól a dolgok a cégnél?
Nem, csak... aggaszt valami.
Volt, hogy próbáltam küzdeni ellene, vagy éppen tudomást se venni róla.
De bármit is mondanak mások, mindig tedd azt, amit a szíved súg, hogy ne bánkódj később miatta.
Azt csináld, amit szeretnél. Ha nem jön össze...
Egy év...? Kettő? Képes leszek gondoskodni rólatok.
Igen?
Igen.
De 2011-ben az intergálszámítást kivették a módosított tananyagból, a trigonometriát és a differenciálszámítást viszont bennehagyták.
Ezek a tanulók, akik alig jutottak el idáig...
Anya, csörögsz...!
Telefon!
Így olyan hallgatókra van szükségünk ezen az előkészítőn, akik...
[bejövő hívás]
Ilyen diákok számára tartjuk az órát.
Anya, mit csinálsz?
Vedd fel, vagy nyomd ki, anya!
Mi ez az egész? Mikor tetted ezt a táskámba?
Légy a metró Városháza állomásánál egy órán belül!
- Tessék? - Látod a folyosó végén a szekrényeket?
A táska a 13-as számú szekrényben van.
Úgy hozd el, hogy nem nézed meg, mi van benne.
- És ha nem teszem? - Akkor a családod megtudja, miféle ember is vagy.
Nem is... Mindenki meg fogja tudni, ki vagy.
A családod vajon megmaradhat-e itt délen a szégyen közepette, ha ez kiderül?
Halló? Halló?
A hívott szám átmenetileg nem kapcsolható.
Mi a fenét csinálhat?
[Anya]
Mennem kell, valamit el kell intéznem. Hallgasd végig, amit mondanak!
Most komolyan...?
A váróteremben várj ránk. Az egyik emberünk majd átveszi a csomagot.
Kisasszony... hoztam kávét.
Nem kellett volna... Igya csak meg!
Nagyon sajnálom, ami tegnap történt. Nem kellett volna belekontárkodnom a munkájába.
Sokat bánkódtam miatta. Máskor nem csinálok ilyet.
Azért nem vagyok haragtartó...
Mindenkinek lehetnek rossz napjai. De hogy idekerül és máris ilyet csinál...!
Szerencsére vajszívem van.
Az egyébként fánk?
Igen, kér?
Ezúttal szemet hunyok felette, mert egy csapatban dolgozunk.
Ó, igaz is. Nincsenek új, bejövő információk?
Találtak egy holttestet Seogangoban. Az Orvosszakértői Iroda fogja elvégezni a boncolást,
de a mobiltelefonok cellainformációi alapján is próbálják kideríteni, ki járhatott arrafelé a halál időpontjában.
Halló?
Vakrandi?
Helyes? Tényleg?
Mikor?
Köszönöm.
Kényelmetlen a fekhelye, ugye?
Amint a feletteseink rábólintanak, egy sokkal komfortosabb helyre visszük, ezért kérem, legyen még egy kicsit türelemmel.
Hagyja csak, megvagyok.
Az a férfi, akiről beszélt... akinek savmarta seb van az arcán...
Megölte az egyik társamat.
Meg fogom találni és el fogom kapni őt.
Kérem, beszéljen! Bármi, amit hallott vagy amire emlékszik!
Viszonzásképp segíteni fogok lejuttatni ide a családját.
Csak hagyd ott a táskát! Ügyes votál.
Mihez fogsz kezdeni?
Amint elmentél, az emberünk felveszi.
Megígéred, ugye?
Természetesen. Légy boldog, az én kedvemért is. És neveld jól a gyermekeidet.
Néni...
Ott tetszett hagyni a táskát.
Milyen aranyos gyermek! De az nem az enyém. Nemsokára jönnek érte.
Nem gyermek vagyok! A nevem Saeyeon.
Bocsáss meg, Saeyeon!
Saeyeon!
Saeyeon! Saeyeon!
Nem sérült meg, csak karcolások vannak rajta!
A délután folyamán a szöuli kettes metró vonalán egy házi készítésű bomba robbant.
Szerencsére senki sem sérült meg, de a hatalmas robbanás és a sűrű füst megrémisztette az utasokat...
Anya, máskor nem szeretted a híreket. Most hogyhogy így nézed?
Aggódtam értetek. Szöul mostantól veszélyes hellyé vált.
Hiszen te hagytál ott engem az előkészítőn és jöttél haza egyedül!
Még a sorozatokat se hagyja, hogy nézzem! Folyton csak ezt nézi!
A rendőrség átnézte a biztonsági kamerák felvételeit a robbantás után...
- Nézzünk valami mást! - Rendben.
Egy napszemüveges nő az elsőszámú gyanúsított, és nagy erőkkel próbálják azonosítani őt.
A rendőrség tovább nyomoz, voltak-e az elkövetőnek társai, és hogyan azonosíthatnák őket.
Mivel azonban a robbantás egy forgalmas metróállomáson történt,
- ... a rendőrség szerint nehéz lesz azonosítani őket. - Kém volt?
Míg a lakosok nyugtalansága fokozódik a metróbeli robbantás kapcsán, a rendőrség...
Mi az, anya? Mi az a videó?
Semmiség!
Majd én felveszem!
Láttad, mit küldtem neked? Egész jól kivehető az arcod.
Mire véljem ezt? Megígérted!
Egy kicsit fel kellett kavarnom az állóvizet.
Hát nem élvezted, ahogy megelevenedtek a régi szép idők?
Ez nem vicces!
Mindig olyan merev vagy.
Van valami, amit nehezen tudsz majd csak visszautasítani, ezért próbálom megkönnyíteni a dolgod.
Látom, tényleg nem érted.
Meg kell tenned értünk még valamit.
Miről beszélsz?
Csak egyvalamit. Szervezd be a fiadat, Kim Seonwut!
Hogy érted ezt?
Seonwu köztisztviselő.
Csinálj velem, amit akarsz, de Seonwut hagyd ki ebből!
Ó, de aranyos...
Hát nem is tudtad? Kim Seonwu a Nemzeti Hírszerző Ügynökségnek dolgozik.
Bár nem olyan ügyes, mint amilyen te voltál, kiváló titkosügynök.
Gyors, erős, és remekül képes megtéveszteni az embereket.
Kim Seonwu balesetét én okoztam Kínában.
Hadd ismételjem el még egyszer.
Add át nekem a fiadat, és megszabadulsz tőlem!
Magyar felirat és időzítés: Brigi (brigichan@hotmail.com)
Angol felirat: tiveee subbers
http://yisanprojekt.hu/
Ez egy ingyenes fansub, rajongóktól rajongóknak. Kereskedelmi forgalomba NEM hozható!
This is a FREE fansub. NOT for SALE!!! Get it for FREE @ d-addicts.com