Magyar felirat: Brigi (brigichan@hotmail.com)
Ne ugord át ezt, és jól figyelj!
Akarsz csirkét enni?
Akkor rendelj most azonnal!
Te fogsz érte fizetni, így hát ki merne rád szólni miatta?
Most próbálsz dönteni pizza és édes-savanyú között?
Pofa be!
Szerinted helyes dolog ilyenkor a kalóriákat számolni és diétázni?
Ébresztő!
Nem hallottál még a csirke-napról?
Ne aggódj amiatt, amit mások gondolnak!
Hívd azonnal a Mr. Chickent!
Mido! A hármas asztal csirkéje elkészült!
Máris!
Nézd a Seonam Leánygimnázium detektívjeit, miközben csirkét eszel!
Maradj csendben!
Ha tanár úr! Siessen!
Megígérte, hogy megnézi a próbánkat!
Ó, jól van.
Maradj csendben! Nem foglak bántani!
[A Seonam Leánygimnázium detektívjei] ~ 3. rész ~
- Takarodj innen! - Hé! Hé!
- Nem vagyok rossz ember! - Nem vagy rossz ember?
Nem vagy rossz ember?
Ne gyere a közelembe!
Tiszta elmebeteg vagy!
Az volnék? Betörtél egy leányiskolába,
és befogtad egy lány száját! És még én lennék az elmebeteg?
- Tedd azt le! - Mit?
- Mit tegyek le? - Azt mondtam, tedd azt le!
Szokatlan jelenet ez egy leányiskolában.
Megtaláltad, amit kerestél?
Ő az én diákom, An Chaeyul.
- Ő pedig... - Ő a diákod?
Igen. Diák.
Akkor jobb, ha vigyázol magadra!
Ez meg ki volt?
Nem ismerted fel?
Nem tudom...
Értem. Ezek szerint még nem hallottál róla.
Mi több...
Úgy hallottam, hogy üresen adtad be a vizsgán a tesztlapot.
Lemondtál a továbbtanulási lehetőségeidről.
Végül így döntöttél?
Nem akarsz senki pártjára állni, hanem semleges akarsz maradni?
Bátor döntés, ugyanakkor ostoba is.
- 50 pont. - Mi?
Nem érted? 50 pontot ér, amit tettél.
Bizonyára nem mondtad el senkinek, mi történt, mert az édesanyád is érintett benne.
A helyedben én...
Nem is tudom...
Nyilvánosságra hozhattad volna az egészet, és elszabadult volna a pokol.
Az édesanyádnak is az orra alá dörgölhetted volna a történteket.
Nem bánod, hogy hagytál elúszni egy ilyen jó lehetőséget?
Hadd kérdezzek még valamit!
Hallgatlak.
Miért ad nekem állandóan pontokat?
Nem érdekel, hány pontot érek!
Nem érdekel, hogy érdekel-e.
Most ugye csak szórakozik velem?
Egyáltalán nem.
Komolyan beszélek.
Kifelé menet kapcsold le a villanyt!
Ő az én diákom, An Chaeyul.
- Ő pedig... - Ő a diákod?
Akkor jobb, ha vigyázol magadra!
Mire vigyázzak?
Beszélj érthetőbben!
A tanárok, a gyerekek, és most még ez a tolvaj is!
Mindenki megőrült!
Honnan kellene tudnom?
Te vagy az oktatási szakértő a családban!
Te mondtad nekem korábban, hogy csak útban vagyok, és hogy maradjak ki ebből!
Nem ér, hogy most meg engem hibáztatsz érte!
Nagyon komoly gonddal állunk szemben!
[Oh Yujin lakása, Boston, Egyesült Államok]
Egy kérdésre sem adott választ!
Biztos, hogy valami hiba történt!
Már hogy lenne egy üres tesztlap hiba?
Hogy lehetsz ennyire nemtörődöm?
Hogyan viseled te gondját ennek a gyereknek odahaza?
Én? Munkával!
Most komolyan... Nem szeretem fényezni magam, de nem hagysz más megoldást!
Én tartom össze ezt a családot!
Kislányom, beszélhetnénk?
Tudom, hogy ébren vagy!
[Amerikai boszorkány]
Most mit csináljak?
[An Chaeyul (17) - 0 pontot ért el a vizsgán]
Megbántad, hogy üresen adtad be a papírt?
Ugyan mi értelme lenne bánkódni, mikor már beadtam az üres tesztlapot?
Miért csináltál ilyet?
Hogy miért csináltam?
Ejnye...
Ez egyfajta lázadás volt.
Úgy gondoltam, hogy az üres tesztlap a legmegfelelőbb válasz.
Ez volna a legcélravezetőbb lépés?
Azt hiszem, áldás, hogy az anyám Amerikában van.
De apát vajon most hogyan kerüljem el...?
Anyádat ismerve lehet, hogy repülsz otthonról...
Ha kirúgnak itthonról, hamarabb válok függetlenné, mint terveztem.
És ennyi fog történni.
Nem tudom! Biztos vagyok benne, hogy a dolgok majd megoldódnak!
Mihez kezdek majd?
Mido! Miért csinálod ezt?
Még a végén irigykedni kezdek!
Ez még csak a kezdet!
Kiállhatatlan vagy!
Ringyó!
Mindig olyan drámai és félelmetes, ahogy megjelensz!
Szia...
Kérsz?
Fogjátok be! Van valami, amiről meg kell bizonyosodnom!
Jól van! Miről lenne szó?
Egész komoly vagy, An Chaeyul.
Melyikőtök az? A jövendőbeli sógornőm!
Mi ez? Mi?
Jövőbeli sógornőm, kérlek, légy kedves hozzám!
An Chaejun felesége...
Na ne!
Sajnálom, de nem is te leszel az...
Tönkre fogja tenni a családunkat!
Lehetetlen!
Te lennél a legrosszabb!
Igen! Én vagyok az!
Mégis ki mondta?
Jövőbeli sógornőm, egészen hamar rájöttél.
Mit gondoltál, meddig rejtegetheted ezt előlem?
Most már mindent értek.
A bátyám, An Chaejun miatt rángattál bele ebbe az egészbe, nem igaz?
Végig ez volt a terved, mi?
Nem! Minket a sors vezérelt egymáshoz!
Sógornőm, An Chaeyul...
Két évvel ezelőtt az életemben az egyetlen örömöt a rejtélyek, a csirke és a kóla okozta.
Majd történt valami, amit csakis a sors közbenjárásának lehet tekinteni.
Nem akartam hinni a szemeimnek!
Testem minden sejtje sikoltott!
Ez az a férfi! Ő lesz az én uram!
Aztán egy nap meghallottam,
hogy lehet, hogy a mi iskolánkba fogsz járni.
Hát nem csodálatos?
Tiszta libabőrös lettem tőle!
Ráadásul még szemtanú is lettél abban az ügyben, ami után nyomoztunk.
Na, mit gondolsz? Szerinted az égiek nem így akarják jelezni nekünk,
hogy a bátyádat és engem egymásnak szánt a sors?
Ezért nem volt más választásunk: be kellett rántanunk téged a csapatba!
Drága sógornőm!
Így hát... An Chaejunnal... De akkor...
Te csak egy újságban láttad őt?
Az embereknek nem mindig muszáj személyesen találkozni ahhoz, hogy tudják, egymásnak rendeltettek!
A bátyád és Mido tökéletesen összeillik, ha összevetjük a csillagjegyeiket,
szülinapjaikat, kínai horoszkópjukat és jövőjüket.
Egyszerűen csak fogadd el!
Össze fogunk házasodni!
És csak körülbelül három gyerekünk lesz!
Ti megőrültetek...!
Nem számít!
Az bőven elég, hogy felsőbbrendű génjei vannak.
Ha az én genetikai állományom minden jó vonását,
valamint Chaejun génjeit összekevernék,
akkor...
Az egy genetikai csoda lenne!
Nagy baj van! Mindig is tudtam!
Ezek tényleg menthetetlenül őrültek!
Micsoda? Genetikai csoda?
Egy 17 éves lánynak... ilyesmin kellene, hogy járjon az esze?
Semmi közöm ahhoz, kivel jár vagy házasodik össze Chaejun,
de az akkor sem lehet Yun Mido!
Rokonságba kerülni vele felérne egy szociális öngyilkossággal!
Hyoju!
Jól vagy, Hyoju?
- Jól vagy? - Hyoju!
Micsoda egy őrült liba!
Jól vagy? Hívjuk a mentőket?
Haeni, mi a baj?
Mi rosszat tettünk?
Na és én? Én mi rosszat tettem?
- Ne már...! - Elment az esze?
[Az eset időpontja - 8:42]
Jeong tanár úr.
Kop-kop! Itt van?
- Tessék? - Te jó ég!
Nem hosszabbították meg a szerződését a következő évre?
Semmi baj, ne búsuljon!
Mindig van más iskola.
Igazából meghosszabbították a szerződésem.
Akkor mi a baj?
Hiszen akkor örülnie kellene!
Gratulálok!
Halló?
Halló? Jó napot, Oh asszony.
Micsoda?
Ki ül ott?
Az ott Oh Haeni széke?
Igen, az övé.
Valóban?
Ez fura.
Nem tudjátok, hogy hová mehetett?
Nem... nem nagyon.
Valóban?
Ez fura. Jól van.
144. oldal...
A 17-es diák álljon fel!
Olvasd hangosan!
A reformok időszakában, a társadalomban uralkodó zűrzavar ellenére,
a haladás-pártiak igyekeztek előretörni ezekkel az új eszmékkel.
Gojong császár rendeletben szabadult meg a tudósok ellenségeitől.
Parancsba adta a felvilágosodás eszméinek erős terjesztését,
melynek következtében az új eszmék hívői még hevesebben kezdték el hirdetni tudásukat.
Ugyanakkor...
Miféle lány Haeni?
Jó lány. Szorgalmasan tanul és őszinte.
Emellett ő az osztálytitkár is az osztályában.
Senki más nem akarta elvállalni, ő viszont önként jelentkezett.
A szabadon választható tárgyaknál is ő az osztály képviselője.
Mégis a szülő hívta önt előbb, nem a gyermek?
- A gyerekek verekedése miatt? - Igen.
Haeni édesanyjától értesültem róla először telefonon...
Sajnálom!
Hogy végzi a munkáját? Hogy szerezhetett erről tudomást egy szülő hamarabb, mint ön?
Nem képes irányítani az osztályát?
A helyzet nem túl rózsás! Egyáltalán nem!
Ennyi elég lesz, igazgatóhelyettes uram.
Most nem ez a fontos, nem igaz?
Parancsol?
Csupán azt mondom...
Az ön osztálya eddig nagyon csendes és szorgalmas csoportnak tűnt,
szóval álmomban sem gondoltam volna, hogy ilyesmi fog történni.
Kérem, derítse ki, mi történt, mielőtt Haeni anyja beérne az iskolába!
A lehető legjobb és legcsendesebb módon kellene ezt megoldanunk, nem gondolják?
És egyébként is...
- A szemeszter végén lejár a szerződése, nem igaz? - Hogyan?
Két napja még mondta, hogy meg fogja hosszabbítani a szerződésemet...!
Jaj nekem... ezt mondtam volna?
Úgy tűnik, igen...
Mostanában kissé feledékeny vagyok...
Amint megoldottuk ezt az ügyet, térjünk vissza erre a kérdésre!
Rendben?
Nahát!
Ez már komoly!
Nem lesz ebből semmi gond! A diákjaink nem kimondottan erőszakosak.
Ismerem őket.
Olyan, mintha semmi sem történt volna.
De mégis mi ez a fenyegető érzés?
Miért nem mondja el senki Jeong tanár úrnak?
Igen?
[4 órával később - 13:15]
Lányok, történt valami az iménti szünetben?
Haeni összeverekedett valakivel?
Haeni édesanyja az iskolába tart, ahogy most beszélünk.
Miért nem mondjátok el, mi történt, mielőtt ide nem ér?
Tanár úr, Haeni az egész felfordulást önmaga okozta!
Így van! Hyoju megsérült, mert nekihajított egy széket!
Az én sebem is miatta van!
Pontosan!
Tanár úr, nem jó érzés az osztály előtt így beszélni valakiről, de...
Jól hallotta, Haeni kezdte ezt az egészet.
Hé, befejeznéd végre?
Hol van? Hol van a képeslapom?
Miféle képeslap? Honnan tudnánk mi, hogy hol van a képeslapod?
Tudom, hogy ti vettétek el!
Mind tudtátok, hogy a szekrényembe raktam!
Hé! Azt ajándékba kaptam!
Fontos számodra, mi? Na és az én képeslapom talán nem az?
Ennyi hülyeséget egy ostoba képeslap miatt!
Mi?
- Aztakurva! - Hé!
- Hé!
Eressz el!
És akkor dobta a széket.
Nem kellett volna azonnal szólnotok nekem, amint ez megtörtént?
Az kínos helyzetbe hozta volna Haenit.
Senki sem sérült meg súlyosan, ezért úgy döntöttük, annyiban hagyjuk.
Az a nézés... Ezzel most azt próbálja nekem sugallni, hogy maradjak ki ebből?
Tanár úr! Haeni kissé fura lány!
Mindenki szekrényét felforgatta egy olyan képeslap miatt, ami nem is létezik!
Ő hagyta el, mégis minket hibáztat érte!
Teljesen másképp viselkedik velünk, ha egymás közt vagyunk, mint akkor, ha tanárok is jelen vannak!
Komolyan! Őszintén mondom, kissé flúgos!
Az bizony!
Mi a baj a lányommal? Hol van az a fruska?
Egy pillanat...!
Te vagy Nam Hyoju!
Hogy merészelted ezt tenni a lányommal?
Állj fel! Itt mondd a szemembe!
Gyere ki! Gyere ki velem!
Tanár úr, tisztában van vele, miféle gyermek is ez?
Gyere ide! Gyere ide!
Gyere ide, hallod?
Azt mondtam, gyere ide!
- Komolyan...! - Te jó ég...!
Ez beteg!
Szerintem elment az esze!
Az alma nem esik messze a fájától!
Oh Haeni, úgy tűnik, végső soron anyja lánya!
Meg is látszik a nevelésén!
Halljátok! Feltegyük a videót a netre?
Még szép! Az is megvan, amelyiken Haeni tombolt?
Persze!
Kolléga, úgy értesültem, hogy nagy feszültség uralkodik a tantermében.
Úgy hallom, erőszak is történt!
Az erőszak rossz dolog!
A hírek olyan gyorsan terjednek a lányok közt...
Sógornőm, kérem, mondja el részletesen, mi történt!
Meg akarsz halni...?
Asszonyom! Megértem, hogy dühös, de hogy üthet meg így egy diákot?
Haeni azt mondta, senki se veszi őt emberszámba!
Ha valamit nem tud, és megpróbálja valakitől megkérdezni, elkerülik őt!
Majd egymás közt pletykálnak róla az interneten!
Most pedig már a holmijához is hozzányúlnak!
Még meg is ütötték!
Ön ezt rosszul tudja!
Haeni volt az, aki először erőszakhoz folyamodott!
Hyoju, maradj csendben!
Rendben.
Te szégyentelen fruska!
Ezt nem fogom annyiban hagyni!
Kérem, rúgják ki az összes lányt, aki érintett volt ebben az ügyben!
Az anyukám azt írja, hogy holnap ő is bejön az iskolába.
Jelenleg nem tartózkodik Koreában.
Hé... azért ne fújjuk fel a dolgot!
Én sem akartam, de az anyukám valahogy tudomást szerzett róla.
Miért várjunk holnapig? Mondd meg neki, hogy jöjjön ide most azonnal!
Ennek így semmi értelme. Jelenteni fogom a történeteket a rendőrségen! Tanár úr!
Jó napot kívánok, Oh asszony.
Én vagyok az intézmény igazgatója, Lee Yeoju.
Mielőtt bármit jelentene a rendőrségen,
mi lenne, ha előbb velem beszélne?
Hyoju, visszamehetsz a tanterembe. Megértetted?
Igenis.
Ha tanár úr...
Ijesztőek ezek a mai gyerekek, nem igaz?
Mi?
Ha ez az ügy Haenivel nem robbant volna ma ki,
a nyugdíjazásáig nem jött volna rá,
hogy bántalmaznak valakit az osztályában.
Fogalmam sem volt róla...!
Mind olyan helyes lánynak tűntek, és tartózkodtak a rendbontástól.
Az órákon úgy tűnt számomra, hogy Haeni jól kijön a társaival.
Nos, mind a bántalmazók, mind az áldozatok igyekeznek elrejteni mások elől az igazságot.
Most mihez kezdjek?
- Én sem tudom. - Hogyan?
Tudja, hogy a lányok nem szeretik, ha a felnőttek faggatják őket.
Így tőlük nem fogja megtudni, mi történt, hacsak rá nem jön magától.
Azt hiszi talán, be fognak vallani mindent?
Számunkra olyanok ők, akár egy horda fecsegő majom. De a majmok megértik egymást.
Ezek a gyerekek vélhetően jobban megértik egymást.
Törölje meg az arcát! Ez nem tesz jót a bőrének.
Majmok?
Hé, ezt hallgassátok meg!
A következő óra elmarad!
Kirúgják végre azt a hisztis picsát a suliból?
Nos, amint Hyoju anyja bejön a suliba, tutira így lesz, nem igaz?
Az anyád az iskolatanács tagja.
De nem gondoljátok, hogy kirúgni őt túlzás volna?
Lehet, hogy Haeni gondot okozott, de végső soron mind barátok vagyunk.
Vissza kellene jönnie a suliba...
Veled is baj van, hallod! Nehéz lehet az élet, ha valaki olyan rendes, mint amilyen te vagy!
Én akkor is ki akarom rúgatni őt!
Igen. Az ilyen lányokat ki kellene rúgni!
Hülye liba!
Új esetünk van! Seonam Leánygimnázium detektívjei, jelentkezzetek!
- Chaeyul. - Igen?
Nem vagy fenn közösségi oldalakon?
Nem használok ilyeneket.
Ez elég szokatlan.
Nem negatív értelemben, persze, szóval nehogy félreértsd!
Miért vagy kíváncsi rá?
Lehet, hogy zavarosnak tűnnek a közösségi oldalak, de igazából nagyon szórakoztatóak tudnak lenni.
Ne értsd félre!
Csak szeretnék jobban összebarátkozni veled.
Nem láttam, hogy az osztályból bárkivel is együtt lógtál volna, amióta itt vagy.
Tragikus dolog, ha az ember egyedül van.
[8 órával később - 16:50]
Jeong tanár úr...?
Chaeyul, szóval te is tagja vagy a detektíveknek?
Természetesen! An nyomozó Mido jövőbeli...
Hol is kezdjem...
Haenit sehol sem találják,
és az igazgató, az igazgatóhelyettes és a szülők irányítása meghaladja a hatáskörömet.
Emellett a diákok is olyan dolgokról beszélnek, melyeknek semmi értelme.
Mit keresek én itt egyáltalán?
Na vajon mit kereshet ön itt?
Csak...
Azt gondoltam, beszélhetnék veletek... mind idejártok, barátok vagytok...
A majmok megértik egymást, és...
Majmok?
Ők nem makogni szoktak?
Jeong tanár úrnak elment az esze...
Számomra úgy tűnik, hogy segítséget próbál kérni tőlünk.
Jól gondolom, Jeong tanár úr?
Hogyan?
Igen...
Képesek vagytok kideríteni, mi történt Haeni és az osztály többi tagja között?
Természetesen ige-...
Az nehéz lesz, tanár úr.
Hogyhogy?
Ez egy elég érzékeny kérdés a lányok között.
Emellett önnek köszönhetően a legutóbbi ügyünk megoldatlan maradt.
A harapós férfi.
Azt nem szándékosan csináltam!
Annak érdekében, hogy detektívjeinket illegális körülményektől megóvjuk,
úgy szokás nálunk, hogy megbízhatatlan kliensektől nem fogadunk el megbízást.
Szokás?
Nem fogadhatunk el felkérést olyan személytől,
akiről feltételezhető, hogy információt tart vissza.
Ezért viszontlátásra!
De hajlandó vagyok fontolóra venni a dolgot!
Itt van ő! A horgász Yun Mido!
Tényleg? Komolyan gondolod?
Olyan erős az igazságérzetetek... és a hűségetek...
Tudtam én!
De csak ha megígér nekünk valamit!
Mit?
Mondja meg, kivel beszélt a kórteremben, ahol a harapós férfi is feküdt!
Én vagyok a tornatanár, Jeong Dongsu!
Ha megígéri, hogy elmondja nekünk mindössze ezt a kis információt,
fontolóra vesszük a mostani ügyet.
Tényleg nem mondhatom el...
Mondtam, hogy majd én fényképezek!
Aztán állja ám a szavát!
Előbb oldjátok meg ezt az ügyet!
Rajta! Egy-kettő-három!
[2014. december 30. - a szerződés megköttetett]
Az S. Leánygimnáziumban az egyik anyuka bántalmazta a lánya osztálytársát?
Melyik lánysuli ez? A Sujang Leánygimnázium?
Az egyenruhából könnyen kiderül! A Seonam Leánygimnáziumról van szó!
Nem volna szabad hagyni, hogy ilyen gátlástalan alakok szabadon mászkáljanak!
Az az anyuka kissé őrült...
- Kinek az anyja volt? - Sajnálom szegény lányt!
Biztos megvolt rá az oka, ezért nem ítélhetjük el őket egy klip alapján!
Elvállaltuk az ügyet, de most hogyan tovább?
Először is meg kell hallgatnunk a szemben álló feleket!
Mindjárt ott vagyunk! Már csak egy kicsi van hátra!
Légy jó barát! Én már nem bírok tovább menni!
Léci, vegyél a hátadra!
- Mássz fel! - Ez az!
[Amerikai boszorkány]
Most már tényleg mindjárt ott vagyunk!
Komolyan? Tényleg mindjárt ott vagyunk?
Hol van?
Jól van, An Chaeyul, te akartad!
Van itthon valaki? Szeretnék beszélgetni önökkel a bölcsességről!
Félre!
Oh Haeni, beszélnünk kell!
Oh Haeni!
Hé, miért vagy ilyen udvariatlan?
Te akarnál bárkivel is beszélni, ha ilyesmi történt volna veled?
Te bevennél egy ilyen béna próbálkozást, mint amilyen a tied volt?
- Jobb az őszinteség! - Igaza van.
Béna voltam?
Én?
Yehi, sógornőm, nyugodjunk meg!
Ha nem akarod, hogy feltöröljem veled a járdát, jobb, ha abbahagyod!
Az anyámat is folyamatosan informáltad!
Nem unatkoztál!
Várj!
El fogod mondani az anyukádnak?
Ne félj, nem esik bántódásod!
És mostantól nincs szükségem a segítségedre!
Ne haragudj, de semmi hasznodat nem vettem.
Miről akartok beszélni velem?
Előbb hadd mutatkozzunk be neked!
- Mi vagyunk a Seonam Leánygimnázium de-... - Tudom.
Tudom, miket csináltok.
Azért jöttünk, hogy a te véleményedet is meghallgassuk.
Barátom, ugye megvolt az oka annak, hogy így viselkedtél?
Az első félévben nem volt semmi gondom.
A másodikban viszont úgy tűnt, minden a felszínre került,
de a dolgok lassan kezdtek eldurvulni.
Semmi baj, semmi baj...
A képembe mosolyogtak, és kedvesek voltak velem.
[Minji: Egy csendes, rendetlen lány]
- Na ki az? - Lehetséges volna, hogy... Oh Haeni az?
Lehet... Nem úgy tűnik, mint aki rendszeresen mossa az egyenruháját.
De undi!
Ne legyetek ilyen gonoszak! Lehet, hogy nem volt rá ideje.
A képekből árad a bűz!
Fúj! Részvétem azoknak, akik egy osztályba járnak Oh Haenivel!
Képeket töltöttek fel közösségi oldalakra...
Kigúnyoltak engem...
Még olyanok is rólam pletykáltak, akik nem is ismernek!
Néha egyszerűen csak nem vettem róla tudomást.
Máskor viszont halálra voltam rémülve miattuk.
Volt valami problémád a lányokkal...?
Nem erről van szó!
Én semmi rosszat nem tettem!
- De valami oka csak kell, hogy legyen... - Nincsen!
Jól van. Akkor nincs kiváltó ok.
Mégis... eltűrtem bármit.
De a képeslapom...
Eltűnt!
Nagyon fontos volt számomra!
Ne sírj...!
- Ne sírj! - Lányok!
A hármas osztály lányai és Hyoju által posztolt bejegyzések eltűntek az internetről.
Mi?
Oh Haeni a mai iskolai incidens során támadólag lépett fel.
De mi van, ha igazat mond?
Jelentenie kell valamit, hogy a lányok törölték a közösségi oldalakról a bejegyzéseiket.
És az is tény, hogy Nam Hyoju megfenyegetett engem.
Végre hazaértél? Jó későn jöttél.
Mi a penész? Mit látnak szemeim?
Miért nem jössz be? Hideg van odakinn!
Nem is szóltál, hogy hazajössz. Mi történt?
Na igen, rég találkoztunk.
Én is örülök, hogy látlak.
De akkor térjünk a lényegre! Nem vetted fel a telefont, ha hívni próbáltalak!
Nos...
Hogy megy az iskola? Tetszik?
Úgy tűnik, jól érzed magad.
- Pedig nem. - Valóban?
Hihetetlenül szórakoztató nézni, amit csinálsz.
Nem semmi nő vagy. Honnan tudsz mindenről, ha még a jegyeimet nem is küldték meg?
Tudtál róla?
Az most nem fontos. Mihez kezdjek én most veled?
Rajtam kívül mi oka volt ennek a hirtelen hazajövetelnek?
An Chaejunnal mi lesz így most?
Miattad jöttem vissza. A kérdéseidre egyértelmű a válasz.
Mióta érdekel ennyire, mi van velem?
Te jó ég... Engem mindig is a te boldogulásod érdekelt!
Már megint kezd bűntudatom lenni miattad...
A bátyád is hamarosan hazajön, amint befejezte a szakdolgozatát.
Valamint...
Nem tetszik nekem, hogy így szólítod őt, a teljes nevén!
~ a tiszteletelvű megszólítás szerint Chaeyulnak „oppa”-nak, vagyis „bátyám”-nak kellene hívnia a fivérét ~
Nocsak, kedvesem!
Hazajöttél?
Miért vagy így meglepve?
Kedvesem, nehezen tudod palástolni az érzéseidet.
Legalább egy kicsit lehetnél jobban izgatott, ha már itt van a feleséged,
akit egy ideje nem is láttál.
Te várj most egy kicsit!
Beszélnem kell a lányunkkal! Jó ideje nem volt már erre alkalmam.
Beszélgessünk!
Milyen érzés azt csinálni, amihez csak kedved szottyan?
Most elégedett vagy?
Hogy adhattál be üres tesztlapot mindegyik vizsgádon?
Mindig is tapintatlan voltál, ha lázadozni akartál!
Ez annyira jellemző rád!
Akkor halljam!
Hogyan lázadjak, hogy az neked is megfeleljen?
Azt hittem, mostanra már benőtt a fejed lágya!
Tartogatsz még valamit a számomra?
Nem tudom, mit akarsz, mire jöjjek még rá,
de az biztos, hogy arra még várhatsz!
Felejtsd el! Gyerekes volna folytatni ezt a beszélgetést!
Nem tudom, észrevetted-e, de nem maradt már semmi számodra Koreában.
Mi?
Amint véget értek itt az óráim, azonnal megyünk Amerikába.
Azt hiszem, a jegyeidet teljesen lerontottad ebben a félévben,
ezért akár magántanuló leszel, akár új nyelvet akarsz tanulni Amerikában,
egyértelmű, hogy a segítségemre lesz szükséged ebben.
Én... én...!
Mondd ki!
Én...
Éhes vagy? Főzök valami finomat.
Együnk, lányom.
Pihenj egy kicsit, aztán gyere enni, világos?
Elsős vagyok a Seonam Leánygimnáziumban, a harmadik osztályban.
Iskolai bántalmazás áldozata vagyok.
Egy ideig kerültem a konfrontációt az osztálytársaimmal,
de történt valami, és én úgy éreztem, hogy veszélyben van a testi épségem,
ezért annak érdekében, hogy megvédjem magam,
egy széket dobtam a támadómra.
Önvédelemből tettem.
A támadóim azonban kiforgatják a szavaimat, és azt mondják, ők az áldozatok emiatt.
Kényükre-kedvükre elferdítik a történteket, hogy magukat jó színben, engem pedig támadóként tüntessenek fel.
Alant olvasható ezen képmutató diákok névsora.
Seonam Leánygimnázium, első évfolyam, harmadik osztály, Nam Hyoju.
Azt hiszem, a jegyeidet teljesen lerontottad ebben a félévben,
ezért akár magántanuló leszel, akár új nyelvet akarsz tanulni Amerikában,
egyértelmű, hogy a segítségemre lesz szükséged ebben.
Én...!
Mondd ki!
Én...
Azt akartam mondani, hogy "Nem akarom!".
De miért nem bírtam kimondani?
Ez olyan bosszantó!
Tudtam én! Felfrissít a zenei ízlésed!
Úgy tűnik, az én drága sógornőmnek ma nincs jó kedve.
Mondd el, mi történt!
Az aggodalom és frusztráció bizonyítottan csökken, ha kibeszéli magából őket az ember.
Hiszen hamarosan egy család leszünk!
Egyedül akarok lenni! Komolyan mondom!
Nincs kedvem a vicceidhez.
Valójában... utálom őket.
Nem viccelek!
Az aggodalom és frusztráció csökken, ha kibeszéli magából őket az ember.
És én mindig itt vagyok, hogy meghallgassalak.
Száz százalék, hogy nem normális.
Hogy mondhat ilyen idegesítő dolgokat a képembe?
Milyen szép napunk van, nem igaz?
Igyunk egy teát, kerüljünk egy hullámhosszra, és keressünk értelmes megoldást a...
Kikérdeztük a lányokat, mielőtt idejöttünk volna.
Úgy tűnik, hogy a lányoknak nem volt könnyű dolga az osztályban,
és erről Haeni tehet.
Ellopta az egyik osztálytársa cipőjét, kölcsönkért egy MP3-lejátszót, de sosem adta vissza,
az egyik társa könyvét teljesen összefirkálta...
Folytassam?
De az...
Hallottam, hogy még meg is pofoztál egy lányt pusztán azért, mert nevetett.
És a tegnapi ügy is egy váratlan dühkitörés eredménye.
Vagy tévednék?
Még ha így is volt, kell, hogy legyen valami oka annak, hogy így viselkedett.
Biztos megvolt rá az oka.
De vajon elég indok volt ez ahhoz,
hogy a lányok nevét az Oktatásügyi Minisztérium holnapján közzétegye?
A-az Oktatásügyi Minisztérium honlapján?
Elnézést, asszonyom, de van egy kis gondunk...
Mi...?
Így van! Az a rendetlen kurva ellopta a cipőmet!
Még biztos látszódik rajta az azonosító számom és a nevem.
Nem gondoljátok, hogy ez már arcátlanság?
Kölcsönkérte az iPodomat, aztán meg azt mondta, eltűnt.
Egyszer hamiskásan mosolyog...
Mindig hisztizik, hogy hangosak vagyunk, és hogy miattunk nem tud figyelni.
Aztán persze mindig ötösre írja a vizsgáit!
Tudjátok, milyen hangosan eszik?
Ja! Rendesen csámcsog!
Egyszerűen nem bírom, ahogy kinéz!
Botrányos a tanteremben!
A szemébe se akarok nézni!
Ki nem állhatom!
Mindig úgy tesz, mintha mindenkinél jobb lenne!
Ő bizony, Oh Haeni!
Szerintem nem is szokott fürdeni.
Nem csak hogy piszkos...
Dolgom van, hagyjál békén!
Igen...
Egy pillanat...
Igen, igen.
Igen, valóban?
Én abszolút megértem a helyzetét.
De ami engem illet, nem nézhetem tétlenül,
hogy a lányomat az osztálya előtt pofozzák fel!
Ön nem a vér szerinti anyja, igaz?
Anya, ne mondj ilyeneket!
Biztos vagyok benne, hogy nehéz dolguk van most, hogy a férje betegen fekszik a kórházban.
Így bizonyára nem jutott sok ideje a lányára.
Asszonyom!
Haeni, megértem, min mész most keresztül.
Bizonyára nem tudtad elmondani a mostohaanyádnak,
hogy megloptad a társaidat, és hazudtál nekik.
Mondtam, hogy nem így történt! Az a zenelejátszó...
És a cipő...! Egyik sem úgy történt!
Én megértem,
de az akkor is megbocsáthatatlan, hogy neveket posztoltál az Oktatásügyi Minisztérium honlapján.
Az áldozatok szüleivel közös perre készülünk.
Igen?
Sajnálom.
Csak pert ne...!
Anya, én nem csináltam semmi rosszat!
Miért? Miért?
Haeni!
Sajnálom!
Hyoju, mi történt?
Miért kérdezed? Egyértelmű, nem?
Maradjatok csendben!
Nam Hyoju visszajött, mintha mi sem történt volna.
Oh Haeni a nap hátralevő részére nem jött vissza.
Vajon... visszajön valaha?
Olyan, mint egy kiút nélküli útvesztő, akár kívülről, akár belülről szemléljük a dolgot.
Nem tudom levetkőzni ezt az érzést.
[An Chaeyul (17) - a bántalmazott diák padtársa]
Mi a véleményed a bántalmazásról?
Mindkét félnek megvan az oka a bántalmazásra és az áldozatiságra.
Mindkettőnek?
[Vajon helyrehozható Haeni és Hyoju kapcsolata?]
Azt hiszem, meg kell várnunk a végét.
[Téged bántalmaztak valaha?]
Nem hiszem, hogy csak úgy sírdogálnék miatta.
Ha félreértenének, megpróbálnám megoldani valahogy.
De az ilyesmi annyira untat, hogy nem is érzem úgy, hogy foglalkoznom kellene vele.
Jól van, megeszem...
Elég! Hadd egyem meg előbb ezt!
Ti elhiszitek, hogy Haeni tényleg megtette azt, amivel vádolják?
A cipőlopást, meg a zenelejátszót?
Nem érzem úgy, hogy mindenki hazudna.
Igazad van. Ha hazudnának, azt azonnal észre tudnánk venni.
- De a szavaik nem tűnnek hazugságnak. - Akárhogy is legyen, az ügy le van zárva, nem?
A többi lány elérte, hogy ne legyen per a dologból,
Haeni pedig törölte a bejegyzést a netről.
Bárcsak ez volna a vége ennek az egésznek...
Egyébként... már beesteledett. Hajae most nem fél?
Hagyjátok! Ügyködik valamin.
Egész jól csinálja!
Te jó ég!
Mi az?
A szeretetnek nagyobb ereje van, mint a géneknek.
Hasonlítanak egymásra, pedig még csak nem is vér szerinti rokonok.
Állati! Milyen vicces vagy!
Mennyire szánalmas!
Hogy írhattok ilyeneket?
Véletlenül lőttem róluk ezt a képet!
- Ez Oh Haeni! - Hol?
Embernek tartjátok magatokat egyáltalán?
Na és te?
Hülye kurva.
Pontosan! Ha már ilyen rendetlen ribanc vagy, akkor fogadd el, amit rólad mondanak!
Sajnálom a mostohaanyádat, amiért egy ilyen szánalmas gyereket nevelt fel!
Vagy csak egyszerűen öld meg magad!
Úgyis erre készültem!
De úgy érzem, ha így halok meg, megszületnem sem volt értelme.
Igazságtalanság, hogy ilyen emberek bántalmazása miatt kell meghalnom!
Ettől rettentő szánalmas vagyok.
Ébredj már fel! Nem kellene ezt az ovis mentalitást kinőni, és végre felnőni?
Ovis mentalitást?
Ne gúnyolódj velem!
Akkor bizonyítsd be, hogy szellemileg minden rendben van nálad!
Félre!
Mindenki hagyja abba! Ezzel átléptek egy határt...!
Határt? Attól függően, melyik oldalról nézzük,
nehéz eldönteni, én léptem-e túl, vagy ők!
[Belépés csak engedéllyel]
Hátrahagyok nektek egy igazán félelmetes iskolai történetet!
Hogy életetek hátralevő részére ne tudjátok majd elfelejteni!
Félelmetes iskolai történetet?
Pár éve valaki leugrott a tetőről.
Amint leszáll az éj,
a lány minden erre kószáló diákot a tetőre csal.
Az igazgatónő ezért záratta le a tetőt.
Hogy más diák ne keveredhessen fel a tetőre a szellem miatt.
Itt van! A suliban!
Hogyan? Hé! Hová mész?
Ott van!
- Oh Haeni! - Oh Haeni!
Oh Haeni!
Állj meg! Beszéljük meg!
Ne gyertek közelebb!
Oh Haeni, nyugodj meg!
Már nem bírom tovább!
Nem akarom ezt tovább csinálni!
- Ne! - Oh Haeni!
Magyar felirat: Brigi (brigichan@hotmail.com)
Angol felirat: DramaFever
http://yisanprojekt.hu/
Ez egy ingyenes fansub, rajongóktól rajongóknak. Kereskedelmi forgalomba NEM hozható!
This is a FREE fansub. NOT for SALE!!! Get it for FREE @ d-addicts.com