Magyar felirat: Brigi (brigichan@hotmail.com)
A tudós, aki az éjszakákat járja ~ 5. rész ~
Ne keress többé!
Gonosz tudós...
Gonosz férfi...
Gonosz tudós...
Gonosz férfi...
Hát ez meg mi?
Mit jelent az, hogy egy vérszívó él a palotában?
Jaj!
Eltűnt! Eltűnt a papír!
- Mi történt? - Mi folyik itt?
Mielőtt az apám meghalt, nekem adta ezt a könyvet, és beszélt nekem Gwiről.
Hihetetlen volt. Az ország királya egy vérszívót szolgált.
Ne aggódj!
Már rábukkantam a titkos tervre, mellyel megszabadulhatunk tőle.
Édesapám...
Yun, ha valami történik velem,
menj el Seo Jungdo úrhoz, és keresd meg Jeonghyeon herceg emlékiratait!
Jól jegyezd meg ezt, kisfiam! A tanítómesteremen kívül nem bízhatsz senkiben!
És három nappal később apámat felségárulás vádjával elítélték.
Apám haláláról a saját szemeimmel kellett megbizonyosodnom.
Édesapám...!
Pont ugyanolyan sajátosságokat mutatott a teste, mint más vérszívó-támadásoknál, amit addig láttam.
Édesapám!
Akár csak a tanítómesterének... és a te édesapádnak a holtteste.
Édesapám!
Felség, ha ismét ellene szegül, akkor mind önre, mind a Noron párt tagjaira halál vár!
Most már elég lesz...
Még a saját fiát is képes volt feláldozni, hogy megóvja a trónját! Ettől nem kell tartania.
Először meg kell találnunk Jeonghyeon herceg emlékiratait, melyeket az új trónörökös ellopott!
A főeunuch azonnal elment, hogy találkozzon Seo Jungdo úrral, de...
Az emlékiratok sehol sem voltak.
Látva, milyen elkeseredetten keresi Choi Cheolchung miniszterelnök a Pajzán Növendéket,
biztos vagyok benne, hogy Gwi is az emlékiratokat keresi.
Talán Choi Dogwab tudja, hol lehetnek.
Ha nem...
Jinnél lehet, aki nyomtalanul eltűnt.
Fenség, Kim testőrrel egy őr nyila végzett, Choi testőr pedig eltűnt!
Tényleg a Pajzán Növendék testőre volt.
Lehetséges volna, hogy rabszolga?
Mit jelent az, hogy „Uise”?
Ez volt Sadong herceg írói álneve.
Bizonyára a trónörökös személyes testőre volt.
A trónörökös embereit tíz évvel ezelőtt mind meggyilkolták.
Deríts ki mindent Sadong herceg testőreiről, akár élnek, akár már meghaltak!
Ha megtaláljuk a fennmaradt rabszolga-szerződéseket, talán a Pajzán Növendék nyomára bukkanhatunk!
Utánanéztél a félkarú kereskedőnek?
Remeteként él. Néhány könyvkereskedőn kívül a legtöbb látogatója Csingből érkezik.
Állíts rá még több embert, és derítsd ki többet róla!
Igenis!
Most, hogy a szórólapok nyilvánosságra kerültek, Gwi minden követ megmozgat majd, hogy megtalálja a Pajzán Növendéket.
Nincs sok időnk!
Nekem kell őt először megtalálnom!
Ha bármi történik, jelentsd a szolgálóimnak!
Nem lesz ok, amiért személyesen engem kellene keresned vele.
„Ne keress többé...”?
Ha ez volt a célja, miért viselkedett így velem?
A szórólap! Hová lett a szórólapom?
Ne keress többé! Gonosz tudós... Gonosz férfi...
Az enyém is eltűnt!
Ami nálatok volt, azt a csendőrség kobozta el, de az enyém a könyvesbolt pincéjéből tűnt el!
Oda is lementek volna a csendőrök?
Ha így lett volna, mégis hogy úszhatta volna meg Yangseon?
Egyre gyanúsabb, ami ebben az országban mostanában történik!
Tegnap felbukkant egy hamis Pajzán Növendék, valamint hamis katonák.
Aztán meg itt ez a szórólap, miszerint egy vérszívó él a palotában.
Amikor Yangseon először mesélt az éjjeli tudósról, azt mondtam volna, hogy lehetetlenség az egész!
Egy vadász azonban azt állítja, hogy néhány napja látta az éjjeli tudóst!
Egy férfi holttestét is megtalálták az erdőben!
Azon tűnődöm, valóban léteznek-e vérszívók!
Egy vérszívó uralkodna a király felett...?
Akkor az ország uralkodója valójában egy vérszívó!
- Ugyan már! - Az lehetetlen!
Apa!
Uram!
Azonnal hagyj fel ezzel a megbízással!
Tudom, hogy Jeonghyeon herceg emlékirata veszélyes könyv, még ha én magam nem is olvastam!
Titokban kerestem azt a könyvet, míg hét éven át Sadong hercegnek dolgoztam.
Utána a trónörököst csak úgy megölték!
Mindenkit elfogtak, akinek köze volt ahhoz a könyvhöz. Én is hét évig bujkáltam.
Akkor... még most is bujkálnod kell?
Nem.
A halott hercegen és a félkarú Waeson kereskedőn kívül senki sem tudja, a trónörökös könyvárusa voltam.
Meglepett, hogy azt a könyvet kerested. Kezet emeltem rád anélkül, hogy tudtam volna, miről van szó.
Ne haragudj rám!
Szörnyű apa vagyok, aki semmit sem tud megtenni érted...
Szerintem téged jobban bánt, mint engem.
De mondd csak... Waeson úr hová mehetett?
Öt napja nem járt a kereskedésében.
Hát... lehet, hogy... valami szállítmány érkezik Csingből...
Ha ilyesmi történik, általában el szokott tűnni egy időre!
Hagyj fel ezzel a munkával Eum Seokgol tudósnál, világos?
Ha bármilyen módon kiderül, hogy egykor a trónörökös könyvkereskedője voltam,
a családunk minden tagjára halál vár!
Hallgass rám! Rendben?
Igyekeztem kényelmes körülményeket teremteni önnek. Kérem, érezze jól magát!
Valóban! Hogy szolgált az egészsége?
Hála önnek, jól!
A hadügyminiszter beállt Choi Cheolchung miniszterelnök támogatóinak sorába.
Elkísérte a híre még azokból az időkből, amikor Jeolla-tartomány helytartója volt.
Uzsorakölcsönt biztosít a köznép számára, és szorgosan gyarapítja vagyonát.
Kérem, fogadja el ezt a csekélységet, amiért időt szakított rám!
Hallottam, hogy ön egy Csingből érkezett kereskedő. Ezek szerint igaz a szóbeszéd.
[Helyi kormányzati rabszolgák névsora]
Úgy értesültem, a családját próbálja megbosszulni,
és hogy a helyi kormányzat tulajdonában álló rabszolgák névsora után érdeklődik.
De most az egész ország felbolydult a Pajzán Növendék miatt,
így lehet, hogy az ezúttal...
Hálás vagyok az aggodalmáért.
Idefelé jövet készültem egy szerény ajándékkal.
Családom becsületére szolgál, hogy egy kevéssel hozzájárulhatok egy jó ügyhöz.
Hát persze, hát persze!
Az ember tegyen meg mindent azért, hogy elérje a céljait.
Ha bármi nehézségbe ütközne, ne habozzon! Keressen fel nyugodtan!
Ez itt 200 yang.
Azt akarom, hogy személyes könyvkereskedőmként találd meg Jeonghyeon herceg emlékiratait!
Hagyj fel ezzel a munkával Eum Seokgol tudósnál, világos?
Apa ezt kérte...
Így hát nem tehetek semmit...
Most menjünk... hamarosan újra találkozunk!
Mi a baj?
Valamit mondanom kell a tudósnak.
Elmondhatod nekem. Úgy hallottam, ő is erre kért téged.
Nem tudtam teljesíteni, amire megkért, ezért visszahoztam a pénzét.
Mondja meg neki, hogy sajnálom, amiért nem tudtam segíteni neki.
Semmi baj. Megtarthatod a pénzt.
Ha mostantól bármilyen könyvre lesz szükségem, majd értesítelek, fiatalúr.
Akkor sem fogadhatok el ekkora összeget így előre...
Ha a gazdám adja, akkor rendben van, de ha én adom, az baj?
Lehetetlen...
Őszintén szólva nem vagyok abban a helyzetben, hogy ellenkezhessek.
Ha le akarom dolgozni a 200 yangot, azt hiszem, gyakran fogunk találkozni.
Milyen az utca hangulata?
A nép a vérszívóról beszél, annak ellenére, hogy elvette tőlük a szórólapokat.
Gwi hamarosan tudomást fog szerezni az írásról.
Gyorsan meg kell találnunk ezeket az embereket, és velünk együtt a Pajzán Növendéket!
Így megvédhetem a titkos tervet is.
Yangseon itt járt, és azt mondta, nem tud többé önnek dolgozni.
Pedig biztos, hogy gyorsan pénzre van szüksége. Nem tudom, mi lehet vele.
[Körözés alatt]
Menjünk!
Azt hiszem, az a tudós tényleg szólhatott a trónörökösnek! Jang Ohjungot és a bandája nagy részét már bevitték!
Pedig rengeteg pénzt adtunk a hadügyminiszternek!
Megoldom, kerül, amibe kerül! Majd meglátod!
Jól van, testvérem.
Mi az, mi?
Mi lenne?
Mit gondolnak, mi ez?
Értelemszerűen azért jöttem, hogy törlesszem az adósságomat.
Testvérem, mit mondott ez az imént?
Hoztam 200 yangot, szóval igyekezzen, és hozza a szerződést!
Mi van, ez megőrült?
Makson! Ennek a drága fiatalembernek olyan befolyásos támogatói vannak,
mint a király balján ülő miniszter, vagy a trónörökös.
Még a végén kinyiffansz!
Maga meg miről beszél...?
Annak ellenére, hogy a piac központjában minden szórólapot összeszedtek, rohamosan terjed a pletyka Gwiről.
Erről a népnek is tudnia kellene...
A király és a hivatalnokok egy vérszívót szolgálnak.
Ha ez így van, az emberek talán fellázadnak ellenük, és elűzik őket.
Ő mit keres itt?
Majd én megtudom a kérdésedre a választ!
A palotából értesítettek minket, hogy a király személyesen hallgatja meg az esti oktatását...
Beleegyeztem...!
Az én tehetséges Hongmungwan-tanácsosom természetesen majd beleszorítja az időbeosztásomba.
Vagy tévednék?
Jó ideje nem láttam már mosolyogni...
Menjen csak.
Uram!
Jaj nekem! Akaratlanul is megijesztettem az én barátomat!
Ez igaz...
Eddig számos alkalommal meglepett már.
Ez az a 200 yang, amivel kifizette az adósságomat.
Hogy vágtázhatnak ilyen sebesen, mikor ennyi ember van az utcákon?
Jól van, uram?
Ezek szerint... ő lány?
Kérem, tegye el!
Nem lehet!
Ezt nem teheti! Hogy tarthatnék meg egy ekkora összeget...?
Szemeid tisztán kivehetőek, szemednek bogara pedig sötét és fényes, mely feddhetetlenséget jelképezi!
Ráadásul az orrod az ég felé néz, jelezvén, hogy a büszkeséged az egeket ostromolja!
Nem az a fajta vagy, aki hallgat másokra!
Egy bizonyos tudósnak köszönhetően a király balján ülő miniszter unokája és a trónörökös támogat engem.
Így még jobban szárnyal büszkeségem!
Nem tudom, hogyan fizethetném vissza ezt.
Köszönöm, uram.
Ha ennyire hálás vagy, akkor talán kezdjük azzal, hogy másképp szólítasz!
Mindig csak uramnak hívsz.
Úgy érzem, túl nagy tőle a távolság közöttünk, ezért ki nem állhatom.
A „barátom” jobban hangzana.
Nos, halljam! Akkor elfogadom a pénzt!
- Ugyan hogy lenne bátorságom... uramat...? - „Barátom”.
- De mégis...! - „Ba-rá-tom”!
Barátom...
Így van! Beszélj mostantól sokkal könnyedebben!
Egyébként mi lesz a kamattal?
Kamat...?
Itt vannak az új termékek! Új cipők!
Nézzék ezeket az új cipőket!
Most érkeztek!
Vannak kisebbek is?
Nagyjából ekkora megfelelne.
Ó, persze! Várjon egy pillanatra!
Ez a kalap igencsak jól áll neked!
Tudom. Olykor-olykor ezt hallom másoktól is, mert előnyös a fejem formája a kalapokhoz.
Mi az a seb az arcodon?
A túlélésem bizonyítéka!
Majdnem odavesztem, amikor meghallottam, hogy a Pajzán Növendéknek új könyve van! Elmentem, hogy megszerezzem.
A könyv hamisítvány volt, és a katonák sem voltak valódiak!
Elvittek minket valahova, és azt mondták, megmentettek minket a valódi katonáktól, vagy valami hasonló...
Bizonyára nagyon megijedtél.
Emlékszel, hova vittek titeket?
Nos... egy elhagyatott házikó volt, nem messze a megemlékezés helyszínétől.
Mire visszamentem, már mindent felégettek és eltüntettek!
Na mindegy. Szerencséje volt a Pajzán Növendéknek, és mindenki másnak is, hogy senki sem sérült meg.
Úgy döntöttem, így gondolok vissza a történtekre.
"Szerencse"...
Olyasvalakit védelmezel, akit felségárulásért köröznek?
Nem, nem úgy gondoltam...
Dehogynem.
Egy könyvárus szemszögéből nézve nagy dolgot tett ő, amiért csakis az ország kiválóságaihoz hasonlítható.
Hogyhogy?
Sokan elkezdték tanulni az ábécét, hogy elolvashassák a könyvét.
Amint megtanulták az ábécét, más könyveket is képesek lesznek elolvasni.
Könyvekből aztán számos dolgot megtanulnak majd.
Végül pedig mind arra törekednek majd, hogy jobb világban éljünk.
Az emberek reménysége.
A Pajzán Növendék ilyesmi világról beszél.
Akkor a Pajzán Növendék remek munkát végzett!
Egyetértek, de a múlt éjjel szétszórt röpiratok egy hihetetlen történetről írtak!
Egy vérszívó él a palotában...
Miért nem hiszel neki, ha már kedveled a munkáját?
Szeretném elhinni... de mivel ez már önmagában is egészen hihetetlen...!
Azt hiszem, ma megint meg kell lepnem az én drága barátomat.
Mi ez az egész?
Nincs könnyű életem, ezért magammal szoktam hozni őket, hogy megvédjenek.
Maradj itt egy kicsit!
Légy óvatos!
Tartóztassátok le ezt a férfit, és vigyétek őt a csendőrségre!
Igenis!
Nem önt követtem!
Hanem a könyvárust!
Nem hazudok!
Megkérdezem még egyszer!
Miért bízta meg ezt a férfit, hogy kövessen engem?
Bocsásson meg, úrnőm!
Soha többé ne kerülj a szemem elé!
Most már elégedett vagy?
Álljon meg!
Még nem hallottam a válaszát!
Ez az ember nem csinált semmi rosszat!
Aki megbízta őt azzal, hogy engem kövessen, az felelős mindenért!
Arról mersz vitatkozni velem, mi a helyes, és mi a helytelen?
Mégis... hogy képzeled...?
Akkor én is kérdezek valamit!
Hogy lehetséges, hogy egy lány...?
Én adtam rá parancsot.
Majd én megbeszélem vele. Úgyhogy most elmehetsz!
Én adtam rá parancsot, hogy kövessen téged.
Miért?
A félkarú kereskedő, Waeson több mint öt napja eltűnt...
- Nos... - Szerintem...
Te tudod, hogy miért mondta, hogy nem ismeri Jeonghyeon herceg emlékiratait.
De úgy tűnik, eltitkolod előlem.
Ráadásul ma azt mondtad, nem tudod teljesíteni, amivel megbíztalak. Nem csoda, hogy gyanakodni kezdtem rád.
Ezért bíztam meg valakit azzal, hogy kövessen téged.
Mert kíváncsi voltam rá, mi az, amit tudhatsz.
Ne okozz felfordulást, és menj el!
Meg akartam találni önnek a könyvet.
Úgy volt, hogy megkeresem önnek...!
De miután nekem adta a 200 yangot, nem csináltam érte semmit.
Igaza van, hogy nem hitt nekem.
De akármennyit is gondolkozok rajta, azt hiszem, úgy helyes, ha visszaadom a pénzt.
Pedig ide tettem...!
Korábban elmentem visszafizetni a tartozásomat...!
Nálam maradt, barátom.
Honnan ismeri a trónörökös ezt a gyermeket?
Tessék. Fizesd neki vissza, amit kell, aztán menjünk, és igyunk meg valamit!
Köszönök mindent!
Ez a tudós is hamar bele fog habarodni Yangseonba.
Ez meg mit jelentsen?
Amikor Yangseon először jött el önhöz,
tévedésből rossz szobába nyitott be, éppen annak a tudósnak szobájába.
Yangseon próbálta meggyőzni a tudóst, hogy adjon ki egy meztelen képekkel teli könyvet.
És úgy sejtem, hogy a tudós végre beleegyezett.
Annak a tudósnak... amióta csak megismertem, erős volt a kisugárzása.
Befogta az orrát, és elhagyta a helyiséget, mert azt hitte, büdös vagyok, vagy mi!
Ráadásul bármit kérdezek, sosem válaszol!
Amikor kérdezek tőle valamit, amire igennel vagy nemmel lehetne válaszolni, csak néz rám így...!
Mintha meg akarna enni!
Ha rosszul érzed magad tőle, akkor...
Ez még nem minden!
Olyan gyorsan jár! A hosszú lábaival olyan nagyokat lép, akár megy mellette valaki, akár nem...!
Milyen pimasz!
Mit csináljak? Menjek, és kapjam el a grabancát most azonnal?
Nem is!
Megkérem az én drága kardforgató barátomat, hogy ijesszen rá ma este!
Arra semmi szükség!
Nem! Most azonnal megkérem!
Barátom, ne csináld!
Háromszor is megmentette az életemet...
Ő az én megmentőm!
Nem túl kellemes érzés, ha így átöleled a derekamat, és közben egy másik férfiról beszélsz...
Most már jobban érzed magad?
Milyen huncut vagy!
Hála neked, már nem vagyok olyan mérges rá.
Azt mondtad, aznap találkoztál vele, amikor velem.
Hogy lehet, hogy máris ennyi dolgot átéltetek együtt? Egészen féltékeny vagyok!
Már megint úgy nézel rám...
Ennyire hasonlítok a barátodra?
Nem. Minél jobban nézlek, annál jobban látom, mennyire nem hasonlítasz rá.
Jin fiú volt...
Értem.
Viszont... ami a 200 yangot illeti...
Mindenképpen vissza kell fizetned nekem!
Visszakapom, amint sok pénzt kerestünk a mi pajzán könyvünkkel.
Mesterművet alkotok, ami örökre fennmarad birodalmunk történetében!
Egészségünkre!
Ha más könyvárusokkal iszok, mindig én bírom a legtovább.
Először csak vonakodva ittam, hogy ne mondják állandóan, hogy gyenge alak vagyok, aki nem is igazi férfi.
De most... nézz csak rám!
Mindegy, milyen részeg vagyok, az emberek nem veszik észre.
Nincsenek ivós szokásaim, és nem is szoktam támolyogni.
Ez aztán a teljesítmény!
Bár lehet, hogy csak én tudok róla.
Nem találkoztam egy férfival sem, aki képes lett volna legyőzni engem.
Rég találkoztam olyannal, aki ivásban felvehette volna velem a versenyt.
Ma viszont sajnos hamar el kell mennem, így a mi ivópárbajunkat máskorra kell halasztanunk.
Az utolsó kör után én is megyek. Vigyázz magadra hazafelé!
Barátom...!
Unatkoztam, ezért jó, hogy újra látlak.
Nem is hiszed, milyen édes az illatod...
Hogy milyen erőfeszítésbe kerül, hogy megvédjelek...
Ezt meg kellene néznie...
Az emberek odakinn önről beszélnek.
Túl sokat ittam...! Bizony sokat...!
Abba kellene hagynom...
Mióta viselsz férfiruhát?
Nem nehéz?
Most meg már még hangokat is hallok...
Hogyne lenne nehéz.
Semmi sem lesz jobb, mindegy, milyen keményen dolgozok is.
Igenis nehéz...
Támogatnom kell az apámat és a húgomat, hogy felépüljenek...
Az adósságunk egyre csak nő és nő...
Ha így haladunk, lehet, hogy egyszerűen csak feladom...
Lehet, hogy inkább lemondok mindenről...
Nagyon félek!
Megint őt látom...
Ez biztos egy újabb álom.
Komoly problémával állunk szemben.
Minden nap felbukkan így a semmiből, és meghallom a hangját.
Miért van ez így?
Nagyon bosszant és elszomorít...
De még mindig aggódok önért.
Miért csinálja ezt velem a szívem?
Csak nem... kedveltem meg önt?
Vajon hazaért biztonságban...?
Uram, ami a délutánt illeti... óvatlan voltam...
Semmi baj. Nem kell többé helyettem elvégezned a munkát.
Ezért már nem kell megbíznod senkit azzal, hogy kövesse azt a gyermeket.
Találj neki egy helyet, ahol Gwi nem érhet a nyomába, és gondoskodj róla, hogy jó sora legyen!
Uram...!
Gyilkos energia árad a palotából!
Felség...!
Engem kellett volna megölnie!
Hogyan árthatnék a királynak?
Emellett el kell kapnod nekem a Pajzán Növendéket!
Honnan szerezhetett tudomást a Pajzán Növendék a létezésemről, és hogy írhatott ilyet?
Mindenképpen rá kell jönnöm!
Egy ilyen fontos eseményt még csak nem is jelentett neki...!
A pozíciómat védtem!
A trónt, melynek megőrzéséért még a saját gyermekemet is feláldoztam,
ön szerint egyszerűen veszni hagynám egy nyomorult kis szórólap miatt?
A bizalmat nem lehet szavakkal felépíteni!
Azonnal add át a nyomozáshoz való jogot a miniszterelnöknek!
Ha a szívednek oly kedves unokád elkapja a Pajzán Növendéket,
akkor majd megfontolom, mihez kezdjek a trónoddal,
melynek megőrzéséért még a fiadat is képes voltál feláldozni.
Gwi...! Elkezdte támadni a király embereit!
Nem fog felhagyni a gyilkos ámokfutással, míg a király el nem kapja a Pajzán Növendéket.
Mikor értem vissza?
Ez meg miért...?
Ez lehetetlen...!
Akkor... ezek a cipők...
Nézzenek oda...! Még mosolyog is az álmomban.
Lábra bírsz állni?
Az álmom sokkal szebb, mint a valóság.
Még ilyen cipőt is vett nekem...
És saját kezével adta a lábamra...
Nem dühös miattam...
És nem is próbálja kideríteni a titkaimat.
Még csókolózunk is. Pont így...!
Ez csupán álom... a szívem viszont úgy zakatol...
Ugyanolyan hevesen ver, akár az enyém!
Nem hiszem, hogy ez álom...
Minden olyan valódinak tűnik...
Ez egy álom.
Ha felébredsz, felejts el mindent!
Kim Seongyeol, mit csinálsz?
Mit képzelsz, mire áhítozol?
Térj észhez! Te egy...
Te csak egy vérszívó vagy, akit eltaszítanak maguktól az emberek!
Soha nem lesz belőled ember. Soha nem tudhatják meg az igazat! Ez vagy te valójában!
Úgy látszik, fel is vagyok puffadva...
Az ajkaid olyan furák!
Ugye? Szerinted is azok?
Ez mi?
Egy pár bőrcipő.
Ugye?
Szerinted is bőrcipőnek tűnnek?
Így van, ezek bőrcipők.
Azok hát.
Amikor a félkarú férfi arcképét mutogattam a hwaseongi könyvkereskedőknek, rábukkantam egy másikra!
Azt hallottam, hogy azok, akiknél ez a rajz volt, Sadong herceg könyvkereskedőjét, Choi Dogwabot keresték.
Még valami, uram!
Titokban tartaná, hogy a könyvkereskedő hallott már az emlékiratokról? Szeretném, ha csak ön tudna róla.
Meglehet az oka annak, hogy így viselkedik.
Szóval azt is tudtad, hogy ő volt Sadong herceg könyvkereskedője?
Miután a felségárulás vádjában tanúskodott a trónörökös ellen, különböző pletykák kaptak szárnyra róla.
Egyesek szerint meghalt, mások szerint Csingbe szökött!
Waeson... Biztos, hogy ő az!
Hat napja nem tudni, hol lehet...
Nézz utána, nem kapták-e el rabszolgavadászok!
Igenis, gazdám!
Aludjon, és fogadja el végre az ételt...!
Nem azért kutattam ön után, hogy megöljem.
Ha egy nap megtalálja Jeonghyeon herceg emlékiratait, jöjjön el hozzám nyugodtan!
Semmihez sem fogható az a fekete üröm leves, amit tíz évvel ezelőtt édesapámnak és nekem főzött...
Itt a bizonyíték... lehetetlen, hogy álom volt!
Kérdezzük meg tőle!
Találkoztunk tegnap? Ön adta nekem ezeket a cipőket?
És az ajkaink...?
Meg fogom kérdezni tőle, hogy megcsókolt-e?
Ejnye már...!
Ha már eljött önhöz, miért megy el?
Teljesen meg van zavarodva!
Ah, milyen bolond!
Hé! Jo úrfi! Kereskedő!
Hagyd csak...
Uram!
Jo Yangseon... beteg vagy?
Még csak egymásra se néztünk. Hogyan lehetne...?
Azt kéri, hogy menjünk el.
Ha ezt Yangseon miatt teszi, semmi okom arra, hogy elfogadjam.
Ezzel akarom jóvátenni a történteket, ezért kérem, fogadja el!
Bízok benne, hogy állja a szavát, és fizeti a család lakhatási költségeit, valamint a gyógykezelésüket.
Kérem, legyen nyugodt! Már mindent előkészítettünk.
Sajnálom, hogy nem beszéltem önnek korábban arról, hogy Tamna szigetére költöztetem őket.
Úgy hallottam, van ott egy orvos, aki képes meggyógyítani a kisebbik lány lábát.
Szép munka.
Minél messzebbre kerül Yangseon Gwitől, aki már ismeri az illatát, annál jobb.
Sikerült már kiderítened valamit azokról a rabszolgákról, akik egykor Sadong herceget szolgálták?
Úgy tudom, Jeolla-tartomány seregében szolgálnak öt éve.
A hadügyminiszer egy helyi kormányhivatalnokot hoz magával ma éjjel, ezért megkérdezheti tőle.
Értem.
Uram!
Miért kiabálsz?
Valami fontos dolog történt!
A csendőrök...! Elkaptak mindenkit! A könyvkereskedőket és a vásárlóikat is!
Elvisznek mindenkit!
Megígértétek!
Igen...
Ha három év múlva visszajövök, mindent tudnotok kell!
Rendben!
Te is betartod, amit ígértél... ugye?
Vissza fogsz jönni hozzánk, ugye?
Hát persze!
Vissza fogok jönni, bár ti nem örültök majd neki.
Ha visszajövök, ti már mind nagyobbak lesztek!
Mi folyik itt?
Fussatok! Nem kaphatnak el titeket, világos?
Egész nap itt tartottak minket!
Jaj, a hátam!
A legtöbb embert elengedték azok közül, akiket őrizetbe vettek.
A könyvárusokat viszont mind elvitték a csendőrségre.
Miért nincsenek a katonák a posztjaikon?
Meg fognak ölni minket?
Ugyan! Olyan nincs, hogy mindannyiunkat kivégeznének!
Mi...?
Tiéd ez a táska?
Nem!
Nem te vagy az...
Édes az illata annak, akié ez a táska.
Vajon ki lesz az?
Itt van... ennek a táskának a gazdája?
Magyar felirat: Brigi (brigichan@hotmail.com)
Angol felirat: Viki
http://yisanprojekt.hu/
Ez egy ingyenes fansub, rajongóktól rajongóknak. Kereskedelmi forgalomba NEM hozható!
This is a FREE fansub. NOT for SALE!!! Get it for FREE @ d-addicts.com