A szelek festője ~ Különleges epizód - 1. rész ~
A bemutatott sorozat néhány momentuma nem rendelkezik valós, történelmi háttérrel.
Magyar felirat: Brigi (brigichan@hotmail.com)
Üdvözlöm önöket. Jung Taeyoo vagyok, a sorozat rendezője.
Jó napot kívánok, a nevem Moon Geunyoung.
Jó napot kívánok, én vagyok a forgatókönyvíró, Lee Youngeun.
Jó napot, Lee Jungmyeong vagyok, a regény írója.
Ma „A szelek festője” című sorozat speciális epizódját fogjuk önöknek bemutatni.
Elbeszélgetünk egy kicsit a leforgatott, megható jelenetekről.
A rendezővel, a forgatókönyvíróval és a regényíróval együtt a sorozat fénypontjait fogjuk megmagyarázni.
Remélem, hogy ennek köszönhetően kellemesen emlékeznek majd vissza a sorozat népszerű pillanataira.
Rendező úr, ez az első festmény, mely megjelenik a történetben. A címe „Várakozás”.
Így van. Akkoriban ez a festmény a zaklatottság és aggodalom vegyes érzéseit kívánta bemutatni,
miközben nem is tudtuk, kit ábrázol valójában.
Úgy döntöttünk, legyen Jeongsun királyné az, hogy lendületet adjon a történetnek.
Az eredeti festményen nincs anyajegy a fül mögött, nem igaz?
Így van. De úgy gondolom, hogy erre a festményre Shin Yunbok művészetének jelképeként kellene tekintenünk.
Pontosan. Annak ellenére, hogy tiszta és ártatlan, erős üzenetet hordoz.
Igen.
Yunbok menekül az üldözői elől...
Kezdettől fogva olyannak tűnik, mint aki maratont fut.
Ez az út oda vezeti őt, ahol először találkozik Jeonghyanggal. Ennek a jelenetnek nagy jelentősége lesz... ez az a hely...
Ezt a jelenetet második nekifutásra sikerült is felvennünk. Nagyon elégedett voltam vele.
Az elsőhöz képest ennek sokkal jobb volt a hangulata.
Jeongsun királyné gyakran az asztalra csap a tenyerével.
Nemes hölgyként más módon nem tudja kifejezni a bosszankodást, ez az egyetlen módja rá.
Lenyűgöz a gondolat, hogy a „Várakozás” Jeongsun királynét ábrázolhatta.
A dialógusok életre keltik a szomorúságát.
Érezzük, hogy szenved a szerelem miatt.
A palotába visszatérve azonban megváltozik a viselkedése: erőteljes személyiség válik belőle.
Ez szokatlan csodálatot vált ki a nézőből.
Megismerjük szélsőséges személyiségét.
Igen.
Úgy érzem, hogy a jelleme hasonlóságot mutat Shin Yunbok festményével.
Ugyanaz a személy más háttér előtt más érzetet kelt.
„Tigris a fenyő alatt”... A kép Kim Hongdo művészetét hivatott jelképezni.
Igen. A legenda szerint ez egyszerre készült Kang Seyeon festő „Öreg leopárd” című művével.
Más források azt állítják, hogy Lee Inmunnal együtt festette.
Ahogy a jelenetben is láthatjuk, Kim Hongdo teljesen egyedül festi a képet.
Ha a jelenet összességében nem lett volna kedvünkre való, akadt volna egy tartalék felvételünk helyette.
Miután azonban leforgattuk, olyan jól megjelenítette, amit szerettünk volna, hogy megtartottuk ezt.
Öt napra volt szükségünk hozzá. Sokat változtattunk a forgatási helyszínen,
és számítógépes grafikát is kellett alkalmaznunk.
Nagyon furcsa érzés Kim Hongdót szemüvegben látni.
Azt azért el kell mondanunk, hogy akkoriban a szemüveg nem volt annyira elterjedt.
Látásjavító eszköznek nevezték.
Igen. Nem teljesen tudtuk, mi lesz vele a rendező úr szándéka.
Ebben a jelenetben tetszik, hogy a szenet használja a rajzoláshoz.
Mindössze egy durva vázlatról van csak szó, az erdő és maga a táj mégis szokatlanul élethű.
A szén használata merész és őszinte képet teremt. Remekül érzés ránézni.
Itt ugrik bele Kim Hongdo a vízesésnél a tóba.
Majdnem a nyakát törte...
Bizony! Aznap nagyon megijedtünk, még a mentőket is kihívtuk, hogy készenlétben legyenek a forgatáson.
Túl sok baleset történt ezen a forgatáson...
Ez nem egy harcos, történelmi sorozat. Nem is értem, miért így alakultak a dolgok...
Én se...
Kockára teszi az életét, hogy megfessen egy képet.
Ezt a jelenetet több, különböző helyszínen vettük fel.
Így van.
Kim Hongdo beleesik a vízbe, és az első ember, aki eszébe jut, az első szerelme.
Ezt Park Shinyang saját ötlete volt, és ezért tettük bele.
Egy lehetőség, hogy találkozzon jövőbeli első szerelmével. Lehet, hogy ez jó előjel...
A mondat, hogy „Elkapta azt a tigrist?” szerintem zseniális. Kíváncsi, elkapta-e a bestiát.
Hogy a rajzával sikerült-e megörökítenie a tigrist.
A dialógus egyszerűen kiváló.
Egy festő legyen képes élő dolgokat a papírra varázsolni! Yunbok gyakran mondogatja ezt, nem?
Élőben megfigyelhetjük a mozdulatait. Hát nem csodálatos, hogy mindez megelevenedik előttünk a papíron?
De, igen.
- Hongdo ezután találkozik Yunbokkal? - Igen.
E festmény miatt keresztezik egymást útjaik.
Valóban.
Ez a „Részeg tanítvány furulyázik a fenyő alatt”. Ez nagy kedvencem lett. Emiatt találkoznak ők ketten.
Emlékszel még, milyen volt ezt a részt forgatni?
Igen.
Ezt a jelenetet korábban vettük fel.
A felvétel előtt 2 órán át próbáltunk, hogy mikor Yunbok azt mondja, „Áh, egy óra is elég.”, azmeggyőzően hasson.
Kezd kirajzolódni számunkra Yunbok becsületessége. Nagyon örülök ennek.
Az egy férfi felöltő rajtad? Először viseltél ilyet?
Igen.
Nagyon jól állt neked.
Ez a jelenet burkolt utalásokat tartalmaz. Danwon tehetetlenül nézi, ahogy egy ifjonc reprodukálja a munkáját.
Ennek köszönhetően felkeltette a nézők figyelmét... Itt érezte meg először Yunbok tehetségét.
Ez a festmény a „Fiatalember azáleát szed”.
Akkoriban egy „Sanghwachon” című könyv népszerű volt az olvasók körében.
Abban az állt, hogy ha egy nő kezét meg tudod fogni, a szívét is meg tudod szerezni.
Ahogy régen, úgy napjainkban is mindig lesznek olyanok, akik át akarják verni a művészeket.
Ugye...?
Ez a jelenet azt ábrázolja, milyen lehetett az élet akkoriban. Ez volt a sorozat célja.
Ez igazán élethűen mutatja be az akkori viszonyokat.
A festő munkájának köszönhetően megismerjük az akkori hétköznapi élet minden aspektusát.
Ha így nézzük, más érzetet kelt.
Megfogja Jeonghyang kezét.
Akárcsak a „Fiatalember azáleát szed” című festményen.
És ha a kezét meg tudja fogni...
- Ez a jelenet ahhoz kapcsolódik. - Igen, szép párhuzamot alkotott.
Az előbbi jelenetben ugyanígy Hongdo ragadja meg Yunbok kezét, és veszi le róla az álbajuszt.
A csukló megragadása hivatott jelképezni azt, hogy a két személy sorsa összekapcsolódik.
Igen.
Az a cél, hogy összekapcsolódjanak.
Amikor ezt a jelenetet forgattuk, nagyon alaposak voltunk. Ha jól emlékszem, egész nap ezen dolgozunk.
Igen.
Viszonylag hosszú maga a párbeszéd is. Itt találkozik először a giszeng és az álruhás, női festő.
Tökéletesen akartuk ábrázolni a festői pillanatot.
Az együtt töltött éjszaka az egymás iránt érzett, kölcsönös szerelmet hivatott ábrázolni.
Nagy igyekezettel dolgoztam ezen jeleneten. Nem tudom, olyan lett-e, amilyennek szántuk.
A jelenet, ahol a kajagüm húrja megpendül, és vele összhangba kerül az ecset vonása,
igazán szívből jövő, és élénken ábrázolja egy férfi és egy nő kapcsolatát.
Akár a rezonancia...
Érezni ezt a fajta rezonanciát.
Őszintén mondom, a jelenet valóban tüzes és megindító.
A jelenethez felkértünk egy kajagüm-szakértőt, hogy játsszon, míg a festőnk vele párhuzamosan fest.
Amint elindult a felvétel, legalább 10 percen át forgattunk egy huzamban, mert nem tudtuk, hol álljunk meg.
Egészen bámulatos volt, ahogy kívülről figyeltem a jelenetet.
A festő ecsetvonásait és a kajagüm húrjainak pendülését.
Mindenkit elvarázsolt, aki csak nézte, annyira fantasztikusak voltak. Ez aztán a művészet!
Igen, így van. Ez művészet!
Ezután a kajagüm-szakértőnk elkezdett órákat tartani nekünk.
Majd elkezdődtek a „Kéztöréses büntetés” részeinek munkálatai.
A büntetés Lee Eunyeong fantáziájának szüleménye.
Történelmi szempontból ilyen büntetés nem létezett.
Ha egy festő elveszti a kezét, egész létezése válik attól értelmetlenné.
A Királyi Festészeti Akadémia legszörnyűbb büntetésével van dolgunk.
Igen, ő itt a fivérem, Youngbok, akire mindenben támaszkodhatok.
Úgy tűnt, mindketten a legjobb színésznek járó díjra hajtottatok...
Valóban?
A forgatókönyvben írt szöveg meg se közelíti a felvett jelenet drámaiságát. Mindannyiunkat lenyűgözött.
Ez a híres és önként végrehajtott, kéztöréses büntetés.
Itt csapott rá a kezére.
Ezt a jelenetet látva valóban érzem, hogy Yunbok szét fogja verni a kezét.
Igen, hogy sérülést fog okozni magának.
Amikor Yunbok elkeseredett, Hongdo jelentett számára támaszt.
Következik „A tizenkilenc taoista halhatatlan”.
Ezt majdnem három napon át forgattuk. Az a három nap rémálomba illő volt...
A regényben ez a festmény nem szerepelt.
Pontosan.
A két legendás festőt e képnek kellett inspirálnia, ezért nagyon fontos szerepe volt.
Szerettem volna bemutatni a két festőt, ahogy együtt próbálnak megfesteni valamit.
Valójában ennek segítségével képesek vagyunk megérteni Danwon korabeli munkáit.
A sorozat a fiatal alkotói korszakát mutatja be.
Ez egyfajta terápiának is tekinthető, nem?
Hiszen azt hivatott demonstrálni, ahogy Yunbok kilábal az elkeseredésből, és testileg-lelkileg felépül.
Yunbok művész, a szemeivel lát és átérez mindent. Szavakra nincs is szükség.
Igen, így van. És nem csak őt, hanem Hongdót is látjuk festeni,
aminek láttán elmondhatja magában, hogy „erre én is képes vagyok, én is festeni akarok”.
Egy festő számára ez alapvető ösztön.
Az alkotásvágy.
Ezek a vastag és lendületes ecsetvonások teljesen eltérnek a hagyományos, koreai festészet stílusától.
Így van. A méretei miatt már önmagában a modern, kültéri freskókra hasonlít.
Hongdo alkotásain látjuk az erőt és a lelkesedést.
Ekkor még senki sem gondolta, hogy ez egy hatalmas festmény lesz.
Egyszeri nekifutásra kellett megfesteni a képet, ezért mielőtt elkezdi az ember, mindenre fel kell készülni.
Igen.
Itt látjuk a kép mögötti, valós szándékot. Kiváló!
Fantasztikus. Egészen varázslatos!
A legapróbb hiba az egész képre hatással volna.
Most pedig visszaemlékszik azokra a pillanatokra, amikor ezekkel az emberekkel a piacon találkozott.
Jeonghyang szolgálólányára, Mangnyeonra.
Itt úgy érzem, hogy Hongdo szerint Yunbok fő műfaja az életkép.
Meg tudja festeni a valóságot?
Az emberek hétköznapjai közvetlenül jelennek meg a festészet eme műfajában.
Olyan, mintha mindketten táncolnának.
A modern változata ennek a keringő lenne. A közönség számára élethű és élénk jeleneteket szerettünk volna ábrázolni.
Ez hasonlít annak a híres filmnek a táncjelenetéhez, nem?
- Amikor azt a filmet említetted... - Olyan, mint a „Ghost”-ban, nem?
Pontosan.
Így emlékszek vissza annak a jelenetnek a forgatására.
Sokat töprengtünk ezen a jeleneten. A 8 tekercses festményből 1 végül üres maradt, mert beszennyezte a festék.
Nem tudják időben kijavítani az elrontott képet, ezért azt üresen hagyják.
Igen.
Itt megmutatkozik, milyen tehetségesek is valójában.
- Ugye? - Valóban.
Csak a szerencsének köszönhető, hogy elkészült.
Mindenki azt mondaná, hogy olyan, mintha az istenek ereszkedtek volna le a mennyekből, hogy megfessék.
Igen.
A kép véletlenek sorozatának tűnik, különösen azért, mert vonásról vonásra láttuk, ahogy megfestették.
Azt hiszem, itt nem csak erről a festményről van szó. Minden művészi szempontról. Egy író ír, a festő fest.
A színészek pedig eljátsszák a szerepeiket.
A „Dano-napi jelenet” Shin Yunbok leghíresebb alkotása.
Igazán páratlan szépségű festmény.
Valóban.
A képen minden mozzanat tökéletes: a szabad terek és az abban a pillanatban megjelenített szereplők.
Nem vagyok festő, ezért nem értek hozzá nagyon.
De szerintem a Shin Yunbok ezt ilyennek szerette volna ábrázolni.
Sokat aggódtunk a következő jelenet kapcsán, mert olyannak tűnik, akár egy erotikus műalkotás.
Félreértésekhez vezetett volna, ezért fekete-fehérré alakítottuk át, hogy eljátsszon a néző fantáziájával.
A közönség azt mondhatná, hogy itt egy leszbikus kapcsolatról van szó.
De én másképp gondolom.
Úgy érzem, Jeonghyang egy istennőt testesít meg Shin Yunbok számára.
Pontosan!
Ennek mindössze az a célja, hogy vágyakozást ébresszen.
Így van!
Hogy inspiráljon.
A művészet eme formája ihletként szolgál.
Igen.
Amikor Yunbok itt rakta össze a kép különböző elemeit, furcsa mód minden ecsetvonásban örömöt éreztem.
Ugyanazt éreztem, mint a bölcseket ábrázoló festménynél.
Tanácsot kértünk Lee Jongmok professzortól, szakértőink egyikétől.
Ő azt mondta, hogy ha az üres papírt nézzük magunk előtt, látni fogjuk. Csak egy rövid pillanatra, de látni fogjuk a képet.
Akarjunk festeni és rajzolni! Azt mondta, az ecset ilyenkor magától járni kezd a papír felett.
Itt minden olyan volt, mintha szellemkezek irányították volna.
Igen, amikor írok, én is néha így érzek.
Egy valódi művész Michelangelóhoz hasonlóan egy márványtömbből is képes emberalakot faragni.
Igen, így van.
Lehámozni a külső rétegeket, hogy felfedezzük, ami belül lakozik. Ez ugyanaz a folyamat.
Pontosan ugyanolyan.
Ez itt most...
A színezés.
Most színezi ki a képet. A fehér színnel kell kezdenie.
Szerintem Yunbok és Hongdo tényleg ilyenek voltak.
- Én is így gondolom. - Ugye? Szerintem is.
A leskelődős jelenetet végül nem vettük fel, ezért vicces így látni.
Valóban... Ilyen a mi sorozatbeli Hongdónk.
Igen. Amikor együtt a bölcseket festették, egymásra gondoltak.
Igen.
A kocsmai jelenet témája két különböző festményen jelenik meg.
A két tehetséges festő összecsapását kívánjuk bemutatni.
- Itt szójaszósszal rajzolgatnak. - Valóban, ez itt szójaszósz.
Szójaszósz...
Olyan, amibe az ember az ételt mártogatja.
Ha tennénk mellé egy kis zöldséges-húsos palacsintát, a közönség rögtön tudná...
Szerettünk volna vizet használni, de a szójaszósz jobban mutatott.
Nagyon várom a következő festményt!
Ez egy nagyon szomorú jelenet. A következő kép vajon miről szól majd? Én is nagyon várom!
Magyar felirat: Brigi (brigichan@hotmail.com)
Angol felirat: Viki.com
http://yisanprojekt.hu/
Ez egy ingyenes fansub, rajongóktól rajongóknak. Kereskedelmi forgalomba NEM hozható!
This is a FREE fansub. NOT for SALE!!! Get it for FREE @ d-addicts.com