Magyar felirat: Brigi (brigichan@hotmail.com)
- Wang Chiang! - Sundeok hol van?
- Elment... - Ugye Sundeok tőled kapta azt a nyakláncot, amit viselt?
- Igaz... hogy az a Cintamani-kő kulcsának egy darabja? - Honnan tudsz te erről?
- Mennyit tudsz? - Mindent!
Még azt is, hogy Seona a nővéred!
- Akkor az apád is tud erről? - Igen, tud mindenről!
Sundeok élete most veszélybe került miattad!
A nyaklánc miatt, amit neki adtál!
Mit gondolsz, most mégis ki sodorja őt veszélybe?
Mi jogod van ezt a fejemhez vágni?
Azt mondtad, boldoggá fogod tenni őt! Helyette veszélybe sodortad az életét!
Hogy lehettél ennyire felelőtlen?
Ha baja esik, vagy megsérül,
azt soha nem bocsátom meg neked!
Akkor se, ha a barátom vagy!
Ez a szó... rám már nem vonatkozik.
A Murim Intézet ~ 16. rész ~
Vesse be minden emberünket, és azonnal találják meg Shim Sundeokot!
Az elnök úr számít önre.
- A lány... - Nála van a Cintamani kulcsának egy darabja!
Jól figyeljen rám!
Értesítsen, ha megtalálták őt, és egy ujjal se merjenek hozzáérni!
Ha megint elhamarkodottan cselekszik, mint legutóbb,
akkor magának befellegzett!
És akkor minden megállapodás köztem és az apám közt azonnal véget ér!
Apa!
Chae Yun! Mit keres maga Hwang igazgató úr mellett?
Ne csináljanak semmi őrültséget! Inkább azonnal távozzanak!
Igaz, hogy hosszú ideig kómában feküdtem.
De ez nem jelenti azt, hogy ne bírnék elbánni a magához hasonlókkal.
Bárhogy is legyen, úgyis csak egy erős ember birtokolhatja a Cintamani-követ.
És én mindig készen állok arra, hogy e személy mellé álljak.
Beob Geong professzor!
Annyi éven át csak a Cintamani-kőre vágyott,
míg a barátom mellett dolgozott.
Most azonban úgy tűnik, nem is ismeri annak valódi jellegét.
Senki sem birtokolhatja a követ!
Mindössze azért őrizték eddig erős emberek,
hogy megakadályozhassák, hogy a világon eluralkodjon a káosz.
Az erősek nem birtokolják a Cintamanit.
Védelmezik azt!
Érti már?
Nem mesélt neked Sundeok arról a helyről, ahol még kiskorában laktak?
Úgy tudom, az édesanyja halálának évfordulóján minden évben ellátogat Gangwon-tartományba.
Yun Shiwu.
Ott vagy mindenhol, ahová csak megyek...
Igaz, hogy megölted a vér szerinti apámat,
és egész idő alatt becsaptál engem?
- Seona... - Soha többé nem akarlak látni!
Soha... ne gyere vissza!
Apa...
Apa! Apa, hallasz engem?
Jól vagy?
Apa, hogy történhetett ez veled?
Még bocsánatot se tudtam kérni tőled!
Azt beszélik, Shim Bongsan elutazott halott feleségének egykori szülővárosába.
Valóban?
Megbíztam valakit azzal, hogy kövesse.
Gondoskodjon róla, hogy Sundeok ne jöjjön rá,
míg én oda nem érek! Mondja meg neki, hogy csak tartja szemmel!
- Ne veszítsék őt szem elől! - Értettem.
Megtaláltad...
Yeong...
Ironikus, nem igaz?
Azért kezdtük el ezt az egészet, hogy megvédjük a világot.
Végül azonban...
Még a saját családomat sem tudtam megvédeni.
Bánod... ami történt?
Nem.
Végre rájöttem.
Amikor újra magamhoz tértem,
rájöttem, hogy a kő már...
Nem volt fontos számomra.
Csak az járt a fejemben, hogy megtaláljalak téged és az öcsédet.
Hiányoztál...
Apa már mondta.
Azt tanácsolta, hogy menjek el innen.
És hogy... ez az utolsó kívánsága.
Igen, ebben egyetértek vele.
Nem keveredhetsz miattam újra veszélybe!
Nekem... véget kell vetnem ennek az egésznek!
Most már értem, hogy mit éreztek valójában.
De szeretnék segíteni nektek!
Yeong...!
Végre találkozhattam veled.
Soha többé nem akarok elszakadni tőled!
Bárcsak Shiwu is itt lehetne velünk...!
Nincs semmilyen mentségem a történtekre.
Menjünk azonnal az iskolába! A kulcs két másik darabja ott lesz!
Miért tétovázik hát?
Chae Yun melléjük állt ugyan, mégsem tétlenkedhetünk.
Hwang Musong súlyosan megsérült,
és Chae Yun mindössze 3 hónapja tért magához a kómából.
Ez egyelőre korai volna,
hiszen a kulcs egyik darabja jelenleg iskolán kívül található.
Hogy érti azt, hogy az iskolán kívül?
Úgy tudom, hogy egy Shim Sundeok nevű lánynál van.
A fiam őt keresi.
Hamarosan hallani fogunk felőle.
Ravasz módszer volt, hogy kezdettől fogva a fiát használta fel erre.
Azt mondja, felhasználtam?
Akkor... bizonyára azzal is tisztában van, mit teszek azokkal, akik értéktelenné válnak.
Nem akarom, hogy többé köze legyen ehhez az ügyhöz!
Elnök úr...
Nem fogom megismételni ugyanazt a hibát, amit 18 évvel ezelőtt vétettek.
Kérem, szedjen össze mindenkit, aki hasznos lehet!
Mi lett Sundeokkal? Megtaláltad őt?
Még nem.
Apa eljött az iskolába...
- Apa? - Úgy értem, mindkettő.
Együtt jöttek vissza.
Jól van, örülök, hogy így történt.
Azt hiszem, fel kell készülnünk arra, ami előttünk áll.
A Sanghae Vállalatcsoport a markában tartja a Murim Szövetséget.
És nem fognak tétlenül tovább várni.
Hamarosan visszatérek.
- Addig... - Ne, Shiwu!
Ha megtalálod Sundeokot, ne gyertek vissza!
Mi?
Ha visszahozzátok a kulcs darabját, ti is veszélybe kerülhettek miatta!
Egy időre rejtőzzetek el!
Ne mondd ezt!
Úgy fogunk véget vetni ennek az egésznek, hogy senkinek sem esik majd bántódása!
Gondoskodok róla!
Hová mész? Hideg van.
Munkát kell keresnem.
Most már... nem kell iskolába járnom.
Keresek egy olyan helyet, ahol teljes munkaidőben el tudok helyezkedni.
Sajnálom, Sundeok...
Apa...
Én nem érzek megvetést irántad.
Tudom, hogy a történtek megváltoztatták az életed.
Tudom, hogy nagyon bánkódsz amiatt, hogy akkoriban úgy féltél.
Majd jövök!
Sundeok, vidd magaddal a sálat...!
Mégis hol bujkálsz, Shim Sundeok?
Tessék, csirkerendelés!
Lehetséges volna, hogy egy Shim Sundeok nevű lány ott dolgozott önöknél?
Ő már felmondott.
Köszönöm.
Chiang!
Chiang...
- Szállj be! - Fiatalúr...!
Várjon itt, míg másképp nem utasítom!
Igen, követni fogjuk őket. Induljunk!
Ez... a Cintamani kulcsának egy darabja?
Igen.
Ez a nyaklánc vigyázott Shiwura a tűzben, amikor még kicsi volt.
Igen.
Most pedig veszélybe keveredtél miatta.
Gyere velem!
- Hová? - Tudom, hogy most kit szeretsz.
De... Yun Shiwu olyan harcot vív, melyet nem nyerhet meg.
Tessék?
Én... úgy döntöttem, hogy az apám mellé állok.
Úgy terveztem, hogy megragadom azt a hatalmat, amivel apám rendelkezik.
Bármit megteszek, hogy megkaparinthassam.
Ez most úgy hangzott... mintha bántani akarnád Shiwut.
Vagy rosszul hallottam? Ugye nem erre készülsz?
De igen. Nem csak Yun Shiwut, bárkit elintézek, aki az utamba kerül!
- Chiang! - Ezért gyere velem!
Én meg tudok adni neked mindent, amit csak szeretnél!
Kezdjük újra!
Chiang!
Ha beleegyezel, hogy velem gyere, beszélek apámmal.
- Elviszem neki ezt a nyakláncot... - És veszélybe fogod sodorni vele Shiwut.
Nem mehetek el csak így!
Gondoskodok róla, hogy ne essék bántódása!
Ez csak akkor lehetséges,
ha az apáddal együtt lemondtok a Cintamani-kőről!
- Ezt te is tudod! - Az kizárt!
Az apám olyan ember, aki befejezi, amit elkezdett!
Ezért kérlek, engem állíts meg... mielőtt olyanná nem válok, mint ő!
Ha Shiwut választod,
azzal ő és az iskolában mindenki...
… odaveszhet.
Ha ez a Cintamani kulcsának egy darabja,
akkor Shiwu is bizonyára keres engem.
Azt fogja hinni, hogy megint veszélyben vagyok. Biztos aggódik most.
Mennem kell!
Shim Sundeok!
Nem azért akarom megtalálni,
hogy mellette maradjak.
Mert az túl önző dolog lenne részemről.
De ha még ő nem is létezne, akkor sem választhatnálak téged!
Chiang, miért akarod, hogy mindketten boldogtalanul éljünk?
Mi lenne,
ha arra kényszerítenélek, hogy az enyém légy?
Ha így tennél,
akkor azzal megölnél engem.
Shim Sundeok!
Menjünk!
Yun Shiwu!
Ha a kulcsot akarod, hát vidd!
De ha Sundeokot akarod... őt nem adom oda neked!
Csak ez fontos számodra?
Az anyád az életét áldozta, hogy megvédhesse.
Ez örökre megváltoztatta az életed.
Képes volnál ilyen könnyedén lemondani róla?
Van fogalmad róla,
idefelé jövet mi járt a fejemben?
Abban reménykedtem, azért imádkoztam, hogy Sundeoknak ne essen semmi baja!
És...
Hogy neked se.
Reméltem, hogy az a Wang Chiang, akit én ismertem, nem változott meg!
Csak ennyire vágytam!
Mert ti ketten fontosabbak vagytok számomra,
mint a Cintamani kulcsa!
Hát legyen.
Jól van.
Ha fontos vagyok számodra,
akkor bizonyítsd be!
Add át nekem... a kulcs darabját!
Fogytán az időnk.
A növendékekkel együtt el kell hagyniuk ezt a helyet!
El fogom küldeni a gyerekeket, hogy biztonságban legyenek, ahogy ön is mondta.
De én... itt maradok az intézetben.
- A többi professzor... - Nem.
Én is itt maradok.
Az igazgató megsérült, az intézet pedig veszélyben van.
Nem futamodhatunk meg.
Én is itt maradok.
- Akkor Sam, neked kell... - Én vagyok az iskola biztonsági őre.
Az igazgató úr jobbkeze.
Itt maradok, és harcolni fogok a végsőkig!
Egyszer nagyon rég azt mondtam az igazgató úrnak, hogy itt hagyom az intézetet.
Tényleg?
De végül miért gondoltad meg magad?
Akkoriban ezt mondta nekem.
A Murim Intézet nem egy olyan iskola,
mely csak harcművészetekre tanítja a növendékeit.
Olyan hely ez, amely időt ad az embernek arra, hogy megtalálja önmagát.
Nektek is ezt mondta?
Mindenkinek?
Hát persze!
Azt hiszed, az igazgató úr csak neked mondta ezt, mert különleges vagy?
Azt hiszem, most már nagyjából tudom, mit szeretnék.
Emlékeztek, mikor Donggu azt kérdezte, mit kívánnánk, ha megkaparintanánk a Cintamani-követ?
Én... azt kívánnám, hogy védhessük meg ezt a helyet!
Mert sehol a világon nincs még egy ilyen hely, mint a mi iskolánk!
- De... - Seona.
Együtt képesek leszünk rá!
Nem tudhatjuk, míg meg nem próbáljuk!
Nem akarok újra elmenekülni. Az tök gáz lenne.
Menjünk vissza!
- Yun Shiwu... - Nem a te hibád.
Nem te vagy érte a felelős, hogy magamra hagytak az erdőben,
és egyedül nőttem fel.
És nem is az apád hibája.
Bizonyos értelemben véve az apád mentette meg az életem azzal, hogy kimentett a tűzből.
Shiwu...
Mindig is egyfajta homály telepedett az elmémre.
Most azonban végre tisztán látok.
Mihez kezdjek most veled?
Sajnálom...
Miattam te...
Csak maradj mellettem!
Csak... úgy, ahogy most vagyunk.
Csak te meg én... ahogy most.
Ennyi bőven elég.
Menjünk vissza!
Később ráérünk aggódni.
Jelenleg semmi más tervem nincs, mint visszamenni veled.
Rendben.
Jól van.
Akkor ne hátráljunk meg!
Ha... ha esetleg...
Ne gondoljunk most rossz dolgokra!
Mert a rossz dolgok ártó energiát szülnek.
Lehet, hogy egész életemben bánni fogom a mai döntésemet.
Mégis... egy nap megdicsérsz majd érte?
Helyesen döntöttél, Yun Shiwu.
És tudom, hogy ez később se fog változni.
Gondoljátok,
hogy az éjszaka kellős közepén fognak támadni?
18 évvel ezelőtt így történt.
Mire célzol ezzel? Azt mondtad, meg akarod védeni az iskolát.
Hová lett az a fene nagy bátorság?
- Mi a baj? - Várjatok, ki kell mennem vécére!
Ne már!
Nicsak!
Shim Sundeok? Yun Shiwu?
Jaj! Sundeok, de jó, hogy újra itt vagy!
Sundeok!
Sajnálom!
Annyira sajnálom!
Ne mondd ezt!
Örülök, hogy visszajöttél.
Bocsi, hogy csak most értünk vissza.
Már vár rád.
Értem...
Megjöttem...
Bocsáss meg,
amiért egyedül hagytalak!
Hogy nem ismertem rád!
Hogy ilyen későn értem csak ide!
Bocsáss meg!
Hiányoztál...!
Úgy hiányoztál, édesapám!
Az a fiú ellenkezés nélkül átadta neked a medált?
Shiwu még mindig barátként tekint rám.
Barátként?
Igaz. Hiszen kölyök még...
Na és te?
Nem gyötörnek kétségek, ugye?
Eddig mindig vesztettem Shiwu ellen.
Ha a Cintamani-kő kulcsáról van szó,
bármit is akar kezdeni vele, azt nem fogom tétlenül végignézni.
Ha úgy érzed, mindent elvett tőled,
akkor a Cintamani-kővel újra visszaszerezheted azt.
Megyek, és megszerzem a kulcs utolsó darabját.
Rendben.
Odaadtad a kulcs egy darabját a barátodnak?
És ő Wang Hao elnök úr fia?
Úgy beszéltük meg, hogy holnap reggel találkozunk a Murim-csúcson.
És át fogom adni neki a kulcs utolsó darabját is.
Fennáll a veszélye annak, hogy elárul minket, és ránk támad.
Nem hinném, hogy túlságosan bölcs dolog lenne odamenni.
Ha ő nem lett volna,
én sem lennék most itt.
Ha akkor elmentem volna,
most nem lehetnék azokkal, akik fontosak számomra.
Kérlek, engedd, hogy elintézzem ezt az egészet!
Könyörgök!
Holnap reggel találkozni fogok Chianggal.
Bár itt lenne ő is...!
Mondd meg neki, hogy nagyon hiányzik!
Megmondom.
Egyébként...
Nekem... még mindig olyan hihetetlen, hogy testvérek vagyunk...
Számomra is még mindig furcsa, hogy te vagy az öcsém.
- De ez így természetes, nem? - Adj még egy kis időt!
Idővel megszokom majd.
Be fogom pótolni azt a sok évet, míg nem hívhattalak nővérkémnek, és jó testvéred leszek.
Jól van. Akkor csináljuk így.
Én is ígérem, hogy mindenben kárpótolni foglak.
Most indulok.
Tényleg egyedül küldi oda a fiát?
Amikor a szikla túl nehezen kezdhető ki,
kicsi, de kitartó vízcseppek képesek repedést okozni rajta.
Tessék?
Küldje az embereinket Chianghoz, akiket eredetileg az iskolához rendeltünk!
Előfordulhat, hogy szükség lesz rájuk.
Ezért jobb, ha felkészülünk.
Wang Chiang...
Miért vagy itt? A Murim-csúcson kellett volna találkoznunk.
Tényleg egyedül jöttél?
Igen.
Lehet, hogy ellened fordulok majd.
Ugyanez vonatkozik rád is,
hiszen te is egyedül jöttél.
Menjünk.
Te...
Tényleg megbízol bennem?
Akkor... még egyszer utoljára...
Megbíznál bennem?
Hát eljöttél...
Nem azért, mert nem bíznék benned.
Mindössze minél hamarabb látni akartam a Cintamani kulcsát.
Hol van Yun Shiwu?
A Murim-csúcs közelében.
Tudom, hogy az embereid szintén ott bujkálnak.
Ezért találkoztam vele az idefelé vezető úton, és jöttem el ide.
Szóval hol van a kulcs?
Mit tettél vele?
Akkor... még egyszer utoljára... megbíznál bennem?
Chiang, sikerült!
Olyan büszke vagyok rád! Tényleg az én fiam vagy!
Mit művelsz?
Tedd el!
Egészen a végsőkig bűntudatot ébresztesz bennem...
Nem fogok lemondani rólad.
Te vagy az első barátom, aki fontos volt számomra.
Ha ezzel bebizonyíthatom, mit érzek irántad,
fogadd el!
Mi jár a fejedben?
Pusztítsuk el a kulcsot együtt!
Csak így vethetünk véget ennek a küzdelemnek.
Ha ezt ledobnám a szikláról,
tudom, hogy az életedet is kockára tennéd, hogy megszerezd.
Ez igaz.
Egészen biztosan így tennék.
Ezek szerint meg akarod ölni a saját apádat?
Újra és újra azon gondolkoztam,
hogyan oltsam ki végtelen mohóságodat, de semmi sem jutott eszembe.
Nincs rá mód!
Bármi áron meg fogom kaparintani!
Rájöttem, hogy van egy megoldás.
Meg akarod állítani az apádat, ugye?
Az apád annak ellenére megtalálta a kulcsot, hogy az három darabra volt törve.
Még ha újra szilánkokra törik is a kulcs,
akkor sem fog leállni.
Rájöttél, mit akarok kezdeni vele?
Ugyanúgy, ahogy én a családomat és az iskolát akartam megvédeni,
te az apádra akartál vigyázni.
Van egy megoldás.
A kulcsnak a szemei előtt kell megsemmisülnie.
Mit művelsz?
Ha leesek innen a kulccsal,
mihez fogsz kezdeni?
- Mi? - Megpróbálnád elkapni a kulcsot?
Vagy inkább engem mentenél meg?
Azt mondtad, hogy akkor végre elismersz majd engem,
ha egy szakadékba zuhanva is túlélek mindent.
Nem hagyom többé, hogy a mohóságod irányítson!
Mindennek véget vetek itt és most!
Chiang, ne! Ne csináld!
Ha azt mondod, hogy engem választasz,
csak a kulcsot dobom le.
- Válassz! - Wang Chiang!
Add ide! Most!
Ne! Ne tégy ostobaságot!
Gondolj az anyádra!
Anya azt mondta, olyan utat válasszak, mely boldoggá tesz engem.
De ha te nem adod fel, és tovább hajszolod a követ,
sosem lehetek igazán boldog!
Mindenkinek tönkretennéd a boldogságát, aki fontos számomra!
Ezért kérlek, apa!
Kérlek, engedd el!
Hiba volt megbízni benned!
Nem lett volna szabad odaadnom neked a kulcs darabját!
A legnagyobb tévedésed az volt,
hogy abba az intézetbe küldtél engem.
Ott megtanultam, mit jelentenek az ember számára a barátok.
És megtanultam emellett valami igazán fontosat.
Hogy mi az, amit meg szeretnék védeni.
Most pedig szeretnék rájönni, ki is vagyok valójában.
Rettegtem a múltam megbúvó emlékeitől.
Attól tartottam, hogy a múltam felemészt majd engem.
Féltem, hogy kiderül róla, hogy sötét és rideg.
Amikor visszakövettem emlékeim fonalát, és magamra találtam,
attól tartottam, hogy egy förtelmes és haszontalan személyt találok majd.
De amikor Sundeokkal vagyok, jó érzések töltenek el.
Úgy érzem, annyi bőven elegendő számomra, amilyen most vagyok.
Ezért szeretem Sundeokot.
Általa olyannak látom magam, amilyen valójában vagyok.
Chiang...
- Én... - Nekem...
Nincs más választásom.
Egészen mostanáig rossz okból vonzódtam Sundeokhoz.
Az egyszerűsége, kedvessége és igazságérzete miatt.
Úgy éreztem, bennem nincsenek meg ezek a tulajdonságok.
Szerettem volna olyan lenni, mint ő... de nem ment.
Ezért mindig úgy éreztem, nem vagyok elég jó Sundeok számára.
Veled ellentétben én nem lettem volna elég jó számára pusztán azzal, ami vagyok.
Vigyázz rá!
Ne ríkasd meg!
Wang Chiang...
Ha szomorúságot okoznál neki, akkor megnézheted, mit kapsz tőlem érte!
Rendben.
Sok emberrel találkoztam ott, akik szerettek engem.
A szeretet... ráébreszti az embert arra, milyen is valójában.
Nekem... nagyon hiányzott a szereteted.
Anya és én...
Annyi éven át olyan magányosak voltunk!
Utoljára kérdezem, édesapám!
Engem választasz?
Vagy a Cintamani-kő kulcsát?
Úgy tűnik....
Képtelen vagy lemondani a kőről, nem igaz?
Bocsáss meg, édesapám!
És bízz bennem még egyszer, utoljára!
Még ha az apád nem is téged választana,
én mindenképpen meg foglak védeni, és veled együtt mindenkit, akik fontosak számodra!
Bízok benned, Yun Shiwu.
Emlékszel azokra az éretlen pillanatokra, melyeket együtt töltöttünk?
~ 7 évvel később ~
Boldogok voltunk, hogy ott lehettünk egymás számára.
Számíthattunk a másikra.
És néha megbántottuk egymást.
De mindig ugyanaz járt a fejünkben.
Sziasztok!
Elbizonytalanodtunk önmagunkban,
valamint kisebb és nagyobb kívánságainkat illetően.
Ez a hely még mindig ugyanolyan, mint amikor még mi jártunk ide.
Hogy érzed magad most ott, ahol vagy?
Shim Sundeok professzor!
Hé, nem veszed észre, hogy épp órát tartottam?
Hogy merészelsz úgy szólni az igazgatóhoz, hogy „hé”?
Ó, elnézést, igazgató kisasszony!
Nem vette észre, hogy még tartott az óra?
Meglátogatom Chiangot.
Szeretnél üzenni neki valamit?
- Vigyázz magadra! - Shiwu hol van?
Ez a személyes tér megsértése.
Ha ennyire aggódsz miatta,
miért vagy itt, és nem a stúdiódban?
Így spórolsz a kaján és a lakbéren?
Hát nem tudod az okát?
Nem mehetek el innen,
mert te itt kaptál munkát.
Akkor nem azért, mert itt jobban jön az ihlet a dalszövegíráshoz?
A kettő egy és ugyanaz.
Ha itt vagy velem, megy a dalszövegírás.
Akkor lássuk azt a mesterművet, amit eddig írtál!
Megint e-mailt írtál Chiangnak?
Igen.
De nem válaszolt egyikre sem.
Nem csodálom.
Nem olvasná el őket...
Miért sminkeled ki magad, mikor csak Chianggal találkozol?
Miért akarod kihúzni a gyufát a lányomnál?
- Olyan csinos! - Apa!
Na de melyik?
Seona, valahogy különbséget kellene tenned kettőnk között!
Jaj, fogalmam sem volt, hogy ti is jönni fogtok!
Chianghoz jöttetek?
Persze. Ez egy fontos nap a számára.
Menjünk!
[Az énekes-dalszövegíró Yun Shiwu bejelentette, hogy feleségül vesz egy gyönyörű professzort.]
- Wang Chiang. - Mi ez az egész?
Miért a neten kell értesülnöm arról, hogy ezek összeházasodnak?
Miért? Miért?
Hát itt vannak.
Kérem, foglaljanak helyet!
Shiwu küldött neked e-mailt. Nem kaptad meg?
Naponta tucatnyi levelet küld nekem. Hogy olvashatnám el mindet?
Mi vagyok én? Talán a szeretője vagy a naplója?
Túlságosan elfoglalt ember vagyok, hogy e-mailekre válaszolgassak!
Ez nem szép tőled. Egykor mindketten megmentették az életedet.
Ha átálltam volna a rossz oldalra, ma ő sem lenne köztünk!
Hogy mondhatsz ilyet?
Esős napokon még mindig belehasít az oldalamba a fájdalom!
Choi titkár úr!
Hozzon nekem részletes kimutatást arról, mire lett fordítva a Murim Intézetnek biztosított adományunk!
Jelölje meg azokat a pontokat, ahol lényegesen megemelkedtek a kiadások!
Ne piszkáld már! Hiszen úgy igyekszik!
Wang elnök uraság, nem tudnád legközelebb egyszerűen csak átutalni az összeget?
Túlságosan elfoglaltak vagyunk, hogy minden évben ugyanezt eljátsszuk!
Igaza van.
Iderendelted a korábbi igazgatókat, és a mostanit is.
Nem gondolod, hogy ez kicsit erőfitogtatásnak tűnik?
Hwang Seona!
Az elnök úr még a Murim-csúcsot is képes volt cipő nélkül megmászni.
Itt viszont már van liftünk. Nem is rossz, mi?
- Ezért kedvelem én Choi titkár urat. - Hasonlóképpen!
Mi lesz, ha Chiang megharagszik, és nem jön el az esküvőnkre?
El fog jönni. Számíthatsz rá!
Hogy lehet, hogy ti ketten mindig ennyire megbíztok egymásban?
- Rendesen irigy vagyok... - Én is így érzek mostanság.
- Irigy vagyok Seonára. - Mi?
Nem vagyunk mi Rómeó és Júlia.
Mikor mondhatjuk el a szüleinknek, hogy együtt járunk?
Sajnálom, hogy ennyi ideig várattalak.
- Hogy van édesapád? - Kezdetben nagyon meg volt döbbenve.
Mostanra viszont továbblépett.
Édesanyáddal együtt élnek Kínában, ugye?
Abból, milyen keményen küzdött,
hogy egyben tartsa a vállalatot még a Cintamani-kő nélkül is,
rájöttem, hogy milyen nagyszerű ember is ő valójában.
Végső soron minden tőlünk függ, hogy rendelkezünk-e azzal a hatalommal,
ami minden akadályt legyőz.
Te még mindig ugyanolyan vagy, mint régen. Ugyanolyan szép és okos.
Hogy érted ezt? Erre csak most jöttél rá?
Még soha nem beszéltem erről senkinek.
Aznap, mielőtt a kulcsot megsemmisítettük volna,
Shiwuval megnéztük a Cintamani-követ.
Komolyan megtaláltátok? Milyen volt?
Úristen! Komolyan akkora hatalommal bírt? Milyen volt?
Miért vagy rá ennyire kíváncsi?
Azt hiszem, már tudod a választ.
Mi? Miket beszélsz?
Wang Chiang, komolyan?
Igaz? Ne már!
Olyan boldog vagyok!
Jó ideje megkértem már a kezed,
de te mindannyiszor visszautasítottál.
Apa azt mondta, hogy ne menjek férjhez olyanhoz, aki jóval vagyonosabb nálam.
Mi?
Ez meg mit akar jelenteni?
Azért utasítottál el, hogy az esküvőig még több pénzt tudj keresni?
Nos, nem teljesen...
Pedig erről van szó, hisz most is dadogsz...
Lebuktál!
- Jól van, akkor játsszuk le itt és most? - Mi?
Jól van! Állj ki ellenem!
Biztos vagy benne?
Hékás!
Yun Shiwu, iskolában vagyunk!
- Aú... Viselkedj! - Jól vagy?
Sundeok kisasszony...
- Bebújjunk a takaró alá? - Jaj már, mondom, hogy suliban vagyunk!
Az erő, melyet azért hoztam létre, hogy megmentsem Chiangot,
végül megmentette őt is és az apját is,
de egyúttal darabokra is zúzta a Cintamani kulcsát.
A kő azonban még mindig ott lapul a Murim-csúcson, a barlangban.
Nem vagyok biztos benne, hogy a Cintamani-kő, amit Chianggal megtaláltunk,
tényleg rendelkezett volna azzal a hatalommal, hogy minden kívánságot teljesítsen.
Mi azonban... saját magunk tükörképét láttuk a kő felületén.
Rájöttünk, mit is jelképezett a Cintamani-kő valójában,
pedig nem is használtuk fel annak erejét, és csak néztünk némán egymásra.
Várj! Biztos, hogy mindenkit meghívtunk?
Persze.
Menjünk anyucihoz! Egy, kettő, három!
Yu Di professzornak és Kim Daeho professzornak már küldtünk meghívót.
Samnek, Daniel professzornak és a tanári kar többi tagjának is adtam.
- Köszönj szépen! - Milyen csinos kis fiatalember!
Sangman azt kérte, küldjük neki a bíróság épületébe.
- Go titkár úr! - Jó napot, ügyész úr!
Parancsoljon, a talárja!
Donggu azt kérte, hogy a rendőrségre küldjük az ő meghívóját.
Úgy hallottam, Donggu remekül szemmel tudja tartani az elkövetőket.
Aha.
Arra panaszkodott, milyen láthatatlan volt itt az intézetben.
Most viszont úgy elrejtőzik, akár egy szellem, és így el tudja kapni a rosszfiúkat.
Bangdeok csirkés éttermében magam adtam oda Shannonnak a meghívót.
Az ő különleges receptje még sikeresebb lett, mint az enyém!
- Ez csodálatos! - Mondtam, hogy a mi csirkénk a legjobb!
Ha az ember csirkét eszik, ahhoz sör dukál, nem kóla!
- Mi itt csak kólát tartunk! - Elég a sületlenségekből!
Maradj csendben, kérlek!
Na és Nadet? Ő el fog tudni jönni Thaiföldről?
Meddig jutott a kísérletével?
Egyelőre képesek vagyunk kinyitni vele a fegyverraktár ajtaját.
Jenny megállás nélkül forgatásokra jár.
Kíváncsi vagyok, el tudjuk-e majd érni őt.
És ennyi! Köszönöm!
- Szép munka! - Köszönjük!
Yeob Jeong eljön, ugye?
~ „Yeob Jeong rajongói autogramosztás” - „A Wing Chun mestere” ~
Hát persze. Hiszen ismered!
Mindenki itt lesz. Hisz a mi esküvőnkről van szó.
Nem számít, mennyire elfoglaltak, nem fognak csalódást okozni nekünk. El fognak jönni.
- Rég találkoztunk. - Régen?
Akkor kivel mentem én iszogatni valamelyik nap?
Azt hittem, elpusztulok másnap.
- Olyan másnapos voltam...! - Komolyan?
Nekem semmi bajom nem volt. Másnap reggel még edzeni is voltam.
Te aztán bírod az italt.
Na és mi szél hozta ezt a nagyon elfoglalt embert az intézetben?
Valamit meg kellett beszélnem a mostani igazgatóval.
Vagyis találkozni akartál a barátnőddel, nem igaz?
Nos, így is mondhatjuk.
Aztán jól viseld gondját a nővéremnek!
Ne ríkasd meg!
Ha szomorúságot okoznál neki, akkor megnézheted, mit kapsz tőlem érte!
Rendben.
Láttam, felkerült az új dalod a netre.
- Csak nem szoktad a dalaimat hallgatni? - Nos...
Az én kifinomult ízlésemnek kissé egyszerűnek tűnt.
De tény, hogy jól teljesít.
Ismerd el, hogy féltékeny vagy!
Egyébként a dal rólunk szólt?
- Nem. - Tényleg...?
Barátok együtt hegyet másznak.
Hisznek egymásban, és megmentik a másikat.
Volt más is, akivel mindezeket átélted?
Érezd megtiszteltetésnek, hogy te vagy a dalom főszereplője!
Emlékszel még, milyen volt, mikor először ide kerültünk?
Persze. Hogy is felejthetném el?
Hihetetlen volt.
Ahhoz képest... sokat jobb arc lett belőled.
Te sem panaszkodhatsz.
Örülök, hogy együtt komolyodhattunk meg.
Lássuk, mire vagy képes!
Az élet számos kalandot tartogat számunkra.
Magyar felirat: Brigi (brigichan@hotmail.com)
De mindegyikkel elboldogulunk majd.
Angol felirat: Dramafever, VIU
Az ember bensőjében lakozik az az erő, mely átsegít minket a valódi veszélyeken.
http://yisanprojekt.hu/
Tudjuk, hogy ha szükségünk lesz erre az erőre, rá fogunk találni.
Ez egy ingyenes fansub, rajongóktól rajongóknak.
És tudom, hogy akkor te, aki oly fontos vagy számomra, szintén ott leszel velem.
Kereskedelmi forgalomba NEM hozható!
Hálás vagyok a barátomnak, amiért magam mellett tudhatom őt.
This is a FREE fansub. NOT for SALE!!! Get it for FREE @ d-addicts.com