Magyar felirat: Brigi (brigichan@hotmail.com)
Baj van a füleddel? Fáj?
Gyere el a Murim Intézetbe!
A varázs megtört.
Apa! Miért küldtél engem ebbe az iskolába?
Vajon álmok ezek... vagy emlékek?
Olyan érzés, mintha ez az ismeretlen múlt próbálna felébreszteni engem.
18 évvel ezelőtt egy család vigyázott a Cintamani kulcsára. De mindannyiukat megölték.
Sajnálom...! Bocsáss meg!
Lehet, hogy az a kisfiú a tűzben én voltam.
18 évvel ezelőtt is képtelenek voltunk megtalálni azt a gyermeket.
Hogyan találhatnánk meg most?
Ha életben van, mostanra 21 évesnek kellene lennie.
Van esetleg ötlete, ki lehet az?
Egy gyermeket látok.
A tűzben... a gyermek sír.
Kiskorom óta mindig is féltem a tűztől.
Az én Shiwum is ugyanilyen.
Yun Shiwu egy évvel fiatalabb nálad.
Van vele még valaki.
Nem tudom... ki az a gyermek, vagy hogy ki van ott vele.
Azt beszélik, hogy Yun életben van.
Fájdalmaim voltak, mert sajgott a fejem és a fülem.
Az a férfi felbukkant, és segített elmulasztani a fájdalmat.
Ugyanazzal a módszerrel csinálta, mint ön.
Mihez akar kezdeni?
Találkoznom kell Hwang Musonggal!
Ha aznap, 18 évvel ezelőtt Musong ott volt, tudnia kell a teljes igazságot.
Értem.
Valamint... kérem találjon meg nekem egy Shim Bongsan nevű férfit!
Mindenképpen meg kell találnia őt!
A Murim Intézet ~ 14. rész ~
Beszéltem Sangmannal...
Mind próbálják meggyőzni a szüleiket, akárcsak te,
szóval azt mondta, ne aggódjunk.
Azt ígérte, hamarosan visszajön.
Nem is gondoltam volna, hogy ennyire megbízható.
És úgy tűnik, Kim Daeho professzor is latba veti minden befolyását.
Szóval csak ne aggódj!
Itt vagy?
Igen...
Eddig ötször mondtad, hogy ne aggódjak.
Valóban?
Seona hogy van?
Kemény lány. Hamarosan jobban lesz.
Na és te?
Shim Sundeok, ott vagy?
Igen, én jól vagyok.
Jó lenne, ha mindenki hamar vissza tudna menni.
Bár... ki vagyok én, hogy ezt mondjam...?
Ne mondd ezt! Csak viseld jól gondját édesapádnak!
Én már annyival megelégszek, ha egyszer majd visszajöhetsz.
Minden egyes alkalommal dührohamot kap, ha megemlíted a Murim Intézet nevét.
Azt hiszem, köze lehet az iskolának ahhoz, hogyan vakult meg!
Ugye minden rendben?
Igen, minden. Itt nem történik semmi.
Jól van, akkor majd még beszélünk.
Rendben.
Az a férfi és nő rabolt el engem a kirándulásunkkor!
- Biztos, hogy nem tévedsz? - Teljesen!
Ők nem az apádnak dolgoznak?
Válaszolj!
[Anya]
Chiang, jobban vagy már?
Igen, anya.
Tényleg jól vagy?
Igen...
Anya... te megbízol apában?
Chiang...
Tudom, hogy ez most egy fura kérdés, de...
Ő az édesapád.
Ő egy rideg és könyörtelen férfi.
Egy jó szava sincs az emberhez.
Mégis... ez nem változtat semmit azon, hogy ő az apád.
Lehet, hogy nem is gondolnád,
de a maga módján ő is szeret téged.
Én hiszek ebben.
Te vagy a Sanghae Vállalatcsoport örököse.
Ezt soha ne feledd!
Chiang, én...
Miattam ne aggódj... anya...
Azt akarom, hogy boldog légy!
Mindössze annyit szeretnék, hogy boldogan élhess!
Ugye tényleg jól vagy?
Hát persze.
Semmi bajom.
Yun Shiwu!
Yun Shiwu! Yun Shiwu!
- Hát ti...? - Meglepődtél, mi?
Már azt hittem, látni fogom, hogy egy híresség örömkönnyeket ejt! Sokat vártál ránk?
Most már tudod, mi hogyan éreztük magunkat, mikor útnak indultatok a Murim-csúcsra!
Jó érzés volt, hogy egy szupersztár nyaggatott SMS-ben, hogy jöjjek már vissza.
Miről beszélsz?
Most már abbahagyhatod őket!
A telefonom folyton csak pittyegett miattad!
Mindenkinek sikerült meggyőznie a szüleit?
Persze! Nem vagyok én valami pisis, aki ilyen könnyen feladja!
Kim Daeho professzor könyörgött a szüleimnek,
hogy hadd hozhasson magával.
Hálás vagyok, hogy visszajöttetek!
Miért hálálkodsz ennyire?
Nekem még mindig több érdekeltségem van az intézetben, mint neked!
Hülye...
Menjünk be!
Várjunk csak! Szóval megszöktél otthonról?
Nem tudtam, hogy képes vagyok ilyen gyorsan futni.
Bárki bármit mondjon,
én mindenképpen a Murim Intézetbe tartozok!
Én meg elvileg Párizsban vagyok.
Az apám azt hiszi, oda mentem nyelvet tanulni.
Együnk most, hogy visszajöttünk!
Két napon át egy huzamban futottam, szóval majd éhen pusztulok!
Tessék! Egyél csak!
Nahát!
- Mi ez a felfordulás? - Professzor!
- Úgy hiányoztak nekünk!
Én már nem is számítok? Úgy aggódtam miattatok!
Mindössze 3 nap telt el, mégis úgy érzem, 30 volt!
Olyan boldog vagyok... de miért?
- Biztos nem volt könnyű. - Köszönöm, hogy visszajöttetek!
A növendékek visszatértek?
Igen.
Kim Daeho professzor feleslegesen pazarolta az idejét.
Rendben. Most elmehetsz.
Jól van... akkor kezdjük szépen lassan?
Mondtam, hogy nem vagyok éhes!
Kérlek, csak hagyj magamra!
Menj ki! Kérlek!
Rájöttem, hogy van valaki az intézetben,
aki talán még nálam is nyomorultabbul érzi magát.
Őszintén szólva ez az egész már elviselhetetlen. Felbosszant...
És egyben elszomorít.
Az apám az orromnál fogva vezetett...
A tényt, hogy egyszerűen csak úgy itt hagyott...
Képtelen vagyok megbocsátani neki.
Ugyanakkor nincs más választásom, bíznom kell benne.
Mert bárki bármit mond is, ő az apám.
Mára akkor csak annyit csinálok, hogy beengedek egy kis fényt.
Haladjunk lépésről lépésre! Lassan... mindent a maga idejében...
Ha jobban belegondolsz...
Biztos vagyok benne, hogy megtalálod a kérdéseidre a választ.
Őszintén sajnálom, ami veled történt.
Apám nevében is bocsánatot kérek.
Mindenki gyülekezzen a tornacsarnokban!
Mostanáig nem uralkodott megfelelő fegyelem az iskolában.
Túlságosan nagy szabadságot kaptatok.
Ő kicsoda?
Lövésem sincs...
Nem túlzok, ha azt mondom,
hogy a történtek káros hatással voltak az intézetre.
Ez az iskola többé nem Hwang Musong tulajdona!
Mostantól drasztikus változásokra lehet számítani.
Ez pedig új oktatókkal kezdődik.
A mai naptól kezdve ők lesznek az új professzoraitok.
Már vannak professzoraink. Miért kapunk újakat?
Mostantól én felelek a harcművészeti oktatásotokért.
A nevem Gye Miseok.
A Murim Intézet többé nem holmi játszótér lesz számotokra.
A versenyen senki sem volt képes megfelelően visszavágni az ellenfelének, és tehetetlenek voltatok.
Mindez Hwang igazgató úr oktatási módszereinek volt köszönhető.
Ezért semmi értelme az olyan óráknak, ahol nem tanuljátok meg, hogyan védjétek meg magatokat.
Az oktatásnak illeszkednie kell az intézet szellemiségéhez,
és nektek, a Murim növendékeinek erősebbé kell válnotok!
Mostantól az órákon a túlélésért fogtok harcolni.
Mint az intézet növendékei,
hiszem, hogy nem okoz majd ez problémát számotokra.
Kim Daeho professzor és Yu Di professzor.
Kérem, ezentúl is felügyeljék a főzőórákat és a táncos sportoktatást, mint eddig!
Hogy érti, hogy „mint eddig”?
Az óráim száma a felére csökkent!
Valamint Daniel professzor, kérem, vegye át a kezdők harcművészeti oktatását!
A kezdők harcművészeti oktatását?
Annak érdekében, hogy a növendékeink képességei kiteljesedhessenek,
kibővítettem kicsit a harcművészeti képzést.
Ezen kívül semmi sem változott különösebben.
Semmi sem változott?
Akkor...
„A kijelölt oktatókon kívül más professzor nem léphet be a tanórák helyszínére.”
Ez a kitétel kire vonatkozik?
Az új professzorok vették át az összes harcművészeti órát!
És még csak rá se nézhetünk a növendékeinkre?
Eddig minden professzor részt vett a harcművészeti oktatásokban.
Veszélyes, ha egy tanár teljesen kisajátít magának egy tantárgyat.
Ezek az új tanárok semmit sem tudnak a növendékeinkről.
És elvárja, hogy ne avatkozzunk bele semmibe?
Az ilyen egyoldalú döntéseket nem vagyok hajlandó elfogadni!
Mint ahogy korábban is mondtam,
ha nem tudnak alkalmazkodni a változásokhoz, a lehetőség adott az önök számára.
Tessék?
Immár új ember ül az igazgatói székben.
És számtalan jelentkező tanítana itt szívesen a szövetségből.
Beop Geong professzor úr!
„Igazgató úr”, és nem „professzor”!
Lehet, hogy csak átmenetileg töltöm be ezt a tisztséget,
de akkor is én vagyok az intézet igazgatója!
Nem hagyhatod, hogy találkozzon Hwang Musonggal!
Bármit kitalálhatsz, ami szükséges, hogy időt nyerj nekünk!
Rendben.
Emellett úgy tűnik, hogy Chae Yun tud Shim Bongsanról.
Mit tegyek?
Abból, amit eddig láttam,
Shim Bongsan 18 éven át nem állt kapcsolatban azzal a gyermekkel.
Hadd találkozzanak! Úgysem fog tudni kiszedni belőle semmit.
Mindössze annyit tudok, hogy azt a gyermeket az erdőben magára hagyták,
majd valaki örökbe fogadta őt Amerikában.
Ezt Hwang Musongnak is elmondta?
Dehogy!
De igaz, hogy Chae Yun életben van?
Olyan dolgokba üti az orrát, amikbe nem kellene.
Átkutattam a fegyverraktárt, és az iskolát kívül-belül,
de a kulcsot sehol sem találtam.
Se az igazgatói irodában, se az iskolában nincs...
Akkor talán a kollégiumi szobák valamelyikében van?
Mit csinál mostanság Hwang Seona?
Ki sem mozdult azóta a szobájából.
Átkutassam a szobáját?
Hwang Musong sosem hozná ilyen veszélyes helyzetbe a lányát.
Hwang Musong...
Miben mesterkedsz?
Az új órák holnap kezdődnek.
Szerintem az új tanárok szigorúak lesznek majd, amikor osztályozni fognak minket.
Nem hiányozhatsz több óráról.
Sundeok nincs itt,
és azt sem tudom, mi jár Chiang fejében.
Neked...
Újra ki kellene mozdulnod innen...
Elég lesz, nem akarok többet enni!
Apa...
Ennyire nehezen érint, hogy a Murim Intézetbe járok?
Lehetséges volna...
Azt hiszem, köze lehet az iskolának ahhoz, hogyan vakult meg!
Nem tudom, miről lehet szó pontosan,
de ne egyedül viseld ennek a terhét! Beszélj róla nekem!
Ha én nem tudnálak megérteni, ugyan ki lenne rá képes?
Én úgy gondolok az emberi szívre... akár egy pillangóra.
Ha erővel próbálja elkapni az ember, el fog menekülni előlünk.
Meg fogom mutatni neked, miféle ember is vagyok valójában.
Meg fogom mutatni neked,
hogy sokkal jobb ember válik majd belőlem.
Ha eljön a megfelelő pillanat, ismét a kezedbe adom majd ezt a nyakláncot.
Nem számít, mi történt a múltban. Te mindössze... Yun Shiwu vagy.
Ne aggódj!
Bármi vár is rám az alagút végén,
te velem fogsz tartani?
Igen, veled tartok.
Minden követ megmozgatok, hogy visszamehessek.
Köszönöm, hogy eljöttél, Yun Shiwu.
Yun Shiwu.
Hová mész?
Te...
Hadd kérdezzek valamit!
Tudod te, mit művelsz Sundeokkal?
Én úgy terveztem, hogy mindent megadok neki.
Egy kellemes, kényelmes életet.
Egy olyan életet, ahol nem kell aggódnia vagy nélkülöznie.
Ilyen körülményeket akartam biztosítani neki.
Magadon kívül... te mit adhatnál neki?
Onnantól kezdve, hogy először idejöttem,
minden, ami itt történt,
olyan volt, akár egy álom.
Hogy találkoztam veled.
És hogy beleszerettem Sundeokba.
Ha én...
Ha lemondanék mindenről, és visszatérnék a régi életemhez,
biztos, hogy minden olyan lesz, mintha csak egy álom lett volna.
Mit akarsz ezzel mondani?
Azt mondom... hogy te idővel vissza fogsz térni a korábbi életmódodhoz.
Sundeoknak van egyáltalán helye a sztárok világban?
Meg tudna ott élni?
Komolyan azt hiszed,
hogy boldoggá tudod tenni Sundeokot?
Merre jártál?
Szeretném, ha édesapád erőre kapna, ezért hoztam neki egy kis kagylót.
Persze nem közvetlenül a tengerből...
Köszönöm, Bangdeok.
Ugyan...!
De ugye nem az iskolába készülsz?
Elfogyott a rizs.
Biztos nem volt könnyű dolgod, mikor munka helyett visszaszöktem az iskolába...
Ugyan, kibírtuk!
És hát mikor volt elegendő rizsünk?
Újra elkezdtem dolgozni.
Később találkozunk.
Micsoda? Most rögtön mész is? Sundeok!
Próbál erősnek látszani.
Szegény lány...!
Asszonyom, nézze csak!
Ha így süti, sokkal ropogósabb és pikánsabb lesz a csirke!
Mit szólna hozzá, ha ezt is hozzáadnánk az étlaphoz?
Kóstolja csak meg!
- Tényleg finom! - Ugye? Hát nem ízletes?
Te lány! Próbálsz kiengesztelni, amiért ennyi ideig hiányoztál?
Mondom, hogy dolgozni ment. Nincs itthon.
- Dolgozni ment? - Igen.
Elfogyott a rizs, ezért elment dolgozni.
Szegény gyermek...
Jó estét...!
Ismerősnek tűnik valahonnan...
Dolgozik itt egy Shim Sundeok nevű lány?
Épp most ment el kiszállítani egy megrendelést.
Hová?
Megjöttem!
Na és a barátod? Találkoztál vele?
A barátom?
Nagyon jóképű volt. Úgy nézett ki, mint valami híresség!
Hasonlított is valakire...
Ez a hely talán álomnak tűnik számodra.
De nem nekem.
Sosem volt ennél valóságosabb.
És Sundeok jobban hiányzik nekem... mint bármikor máskor.
Elmentem egy papír írószer bolt előtt, és benéztem.
Ott árulnak jegyzetfüzeteket is, tudod?
Jó ideje nem jártam már náluk, szóval bekukkantottam.
Középiskola óta nem láttam kottafüzetet.
Szóval én csak...
Yun Shiwu!
Várj, nyilvános helyen vagyunk!
Mi lesz, ha valaki felismer?
Mert ő... a világot jelenti nekem.
Azt hiszem, errefelé már kevesebben járnak.
De tudod... kicsit eldugott helyre hoztál...
Nem, nem azért...
Hadd fogjam meg a kezed! Teljesen hideg...
Ó, teljesen elfelejtettem visszaadni a nyakláncodat!
Semmi baj, tartsd csak meg!
Azt mondtad, hogy egész idő alatt vigyázott rád.
Most már... nem ez a nyaklánc vigyáz rám.
Tessék...
Hiányoztál.
Te is nekem.
Nagyon hiányoztál...
Te is nekem...
Őrülten...
Hallottam, hogy Wang Hao elnök úr visszatért Sanghajba.
Kiestél a középdöntőben.
A képességeid viszont egészen lenyűgözőek voltak a verseny során.
Biztos vagyok benne, hogy az édesapád is büszke volt rád.
Ha bármikor problémád adódna, csak gyere el hozzám, és mondd el nyugodtan!
Mert olyan növendék vagy, aki különösen fontos számomra.
Korábban említette, hogy a kulcs segítségével meg lehet szerezni a Cintamani-követ.
Valóban.
Mondja...
Mégis mi az a Cintamani?
A Cintamani a világ minden erejének forrása.
Úgy természetes, hogy egy erős ember, aki kiérdemli a hatalom jogát, az meg is kapja azt.
Az édesapád erős ember.
Nem helytelen, ha az ember megpróbál megszerezni valamit, amire vágyik.
Lustaság volna meg sem próbálni.
Na, milyen? Ezt én találtam ki.
Az emberek ma sorokban álltak, hogy ezt megvehessék.
A főnököm annyira boldog volt!
Tényleg nagyon finom.
A vendégem vagy.
Ha nehéz idők járnak, az embernek vigyáznia kell magára, és rendesen kell ennie.
Nagyon finom!
A helyzet komolyabb, mint gondoltam volna.
Közvetlenül azután, hogy Beob Geong professzor úrból igazgató lett,
új tanárokat vett fel, mintha csak erre az alkalomra várt volna.
Olyan, mintha a Sanghae Vállalatcsoport emberei átvették volna az irányítást az intézet felett.
Chiang hogy van?
Nem tudom, mi járhat a fejében.
Bajban leszünk, ha Chiang ellenünk fordul...
- Mi a baj? - Tényleg minden rendben?
Korábban olyan bizonytalannak tűnt a hangod a telefonban.
Nincs semmi baj, ugye?
Az ég világon semmi!
Semmi baj sincs.
Egy okból jó, hogy nincs többé védelmező varázs.
Bármikor elmehetünk egy randevúra itt, az iskolán kívül.
Randevúra?
Jaj már, miféle randi ez?
Még ha vidámparkba vagy moziba nem is mehetünk,
legalább valami utcai kifőzdébe beülhetnénk ttokbokkit enni, ha már randevúzunk...
Ez az egész most olyan, mint amikor két kém találkozik...
Jól van, megértettem.
Vidámpark, mozi, utcai vendéglő, és a többi...
Később mindre sort kerítünk.
Megígérem.
Rendben, megígérted.
Az igazgató úrnak el kellett hagynia az intézetet... ha mindent az apád tervelt ki...
Ha mindent az apám tervelt ki, mihez fogsz kezdeni?
Lehetséges volna, hogy az apád a Cintamani-követ akarja?
Lehetséges.
Sundeok jól van, ugye?
Wang Chiang.
Mihez fogsz most kezdeni?
Nem tudom.
Az apád miatt Hwang igazgató úrnak el kellett hagynia az intézetet.
- És te csak annyit mondasz, hogy nem tudod? - Pontosan.
Nem tudom!
Sundeok és az anyám miatt jöttem ebbe az intézetbe.
De Sundeok most már csak veled törődik!
Ha ez így megy tovább, az anyám...!
Menjek el anélkül,
ami miatt eredetileg idejöttem?
- Ha viszont... - Ha viszont mi?
Ha megszerezhetném a Cintamani-követ,
mindent megkaphatnék, amit csak akarok.
Én lennék a legerősebb ember ezen a világon.
Hát nem erre való a Cintamani-kő?
Mit forgatsz a fejedben?
Én sem tudom! Szóval halljam!
Mondd meg, mit kellene tennem!
Annyira össze vagyok most zavarodva, mégis...
Egyvalami teljesen tiszta.
Az apám meg fogja találni a módját annak, hogy megszerezze, amit akar.
És bizonyos értelemben véve ebben hasonlítunk egymásra.
Végső soron az ő fia vagyok.
Nem, te más vagy.
Az a Wang Chiang, akit az elmúlt hónapok során megismerhettem,
más, mint az apja, aki bármit megtenne, hogy valamit megkaparinthasson.
Számodra fontosak, akik melletted állnak.
Ahogy korábban is mondtam,
erős emberekre van szükségünk.
Ezért felhagyunk azzal a nemtörődöm stílussal, ahogy eddig az órákat tartották.
A mi módszereink segítségével erősek lesztek, sosem adjátok majd fel,
és számtalan küzdelemben diadalmaskodtok majd ellenfeleitek felett.
Ilyen emberré fogunk nevelni titeket.
Ezért olyan szigorú kiképzésben fogtok részesülni, mint amilyet annak idején a spártaiak kaptak.
A spártaiak?
Azt akarja, hogy valódi kardokkal harcoljunk egymás ellen?
A küzdelem esszenciája a félelem.
Ha rá tudtok ijeszteni az ellenfeletekre,
az térdre fog borulni előttetek.
Másképp rajtatok fog eluralkodni a félelem, és veszíteni fogtok.
Eddig csak puszta kézzel és fakardokkal edzettetek.
Valódi feszültséget és félelmet vélhetően még nem éreztetek.
Mostantól az életetekért kell küzdenetek ezeken az órákon!
Így megtanuljátok majd a győzelem valódi jelentését.
Most pedig lépjetek elő, és válasszátok ki fegyvereiteket!
Mit keres ön a szobámban?
Hallottam, hogy egy hete nem voltál az óráidon.
Aggódtam miattad.
Pusztán emiatt személyesen eljött hozzám?
Nem azért jött, hogy ellenőrizze, nincs-e nálam a Cintamani kulcsa?
Hwang Musong nem annyira ostoba, hogy nálad hagyja a kulcsot.
De a mondás úgy tartja:
„Az alma nem esik messze a fájától.”
Ha ennyire kíváncsi rá, miért nem néz szét?
Tessék! Nézzen csak körül!
Mitől olyan fontos a Cintamani kulcsa?
Létezik egyáltalán?
Ha nincs itt az iskolában,
akkor az azt jelenti, hogy Hwang Musong magával vitte.
Ha bármit tudsz erről,
jobb, ha elmondod azt nekem, mielőtt bármi történne vele.
Most... fenyegetni próbál engem?
Megéri ez a kulcs, hogy így viselkedjen miatta?
Hogy változhatott meg így, mikor eddig olyanok voltunk, akár egy nagy család?
Mindenki változik.
Az egész a helyzetek és a körülmények függvénye.
Az emberek már csak ilyenek.
Te is megváltoztál, Seona.
Hogy mondta?
Amikor Hwang Musongról, akit apádnak hittél,
kiderült, hogy megölte a vér szerinti szüleidet,
olyan gyűlöletet kezdtél iránta érezni, hogy nem tudtad elviselni a jelenlétét, nem igaz?
Nem... ez nem igaz! Az apám...!
Akkor miért zárkóztál be ebbe a szobába?
Azért, mert most már képtelen vagy megbízni benne.
De ez akkor sem a te hibád.
A körülmények tettek ilyenné.
Amint minden újra a rendes kerékvágásba kerül,
ennek az egésznek hamarosan vége.
Ne próbáld megnehezíteni vagy veszélyessé tenni a dolgokat!
Bizony kiválóak a képességeid.
Mire vártok?
Senki sem akarja folytatni?
Még nem vagyunk elég ügyesek ahhoz, hogy valódi fegyverekkel gyakoroljunk.
Senki sem?
Ez rád is vonatkozik?
Úgy hallottam, egész érdekes képességekről tettél tanúbizonyságot a Murim-versenyen.
Mindannyian képesek lennénk karddal ártani egymásnak.
De a barátainkat nem fogjuk bántani.
A barátaitokat?
Rég hallottam már ilyen lusta és szánalmas kifogást...
Utoljára mondom!
A Murim Intézet óráin többé nem játékszerekkel fogunk tanulni!
A „barátság” fogalma sem fog létezni többé.
Még nem találta meg a Cintamani kulcsát?
Wang elnök úr mihamarabb válaszokat vár.
Vagy az iskolában van, vagy Hwang Musongnál.
Más lehetőség nincs.
Mit gondol, melyik az esélyesebb?
Semmi szükség elsietni a dolgokat.
A patkányt már sarokba szorítottuk.
Ha már úgyis elkapjuk,
mit számít, hogy fekete macska vagy fehér macska győzi le?
Szóval biztos benne, hogy el tudjuk majd kapni ezt a patkányt?
Wang elnök úr azt mondta, Chae Yun az utolsó ütőkártyája.
Azt javasolja, hogy használjuk fel Chae Yunt?
Hwang Musong Chae Yun legjobb barátja volt.
Chae Yun talán képes lesz olvasni Hwang Musong gondolataiban.
Például, hogy hol lehet a Cintamani kulcsa...
De Chae Yun jelenleg túlságosan is el van foglalva a gyermekei után való kutatással.
Ha eljönne ide és összetalálkozna a lányával...
Akkor két legyet ütnénk egy csapásra.
A tény, hogy Hwang Musong mostanáig ebben az iskolában rejtőzködött a tulajdon lányával,
elegendő indok lesz Chae Yun számára, hogy Jeokpungnak tartsa egykori barátját.
Adja át az elnök úrnak, amiről most beszéltünk!
Mi történt a szobáddal?
Valami baj van?
Csak nem...?
Én magam csináltam a rendetlenséget, szóval ne fújd fel a dolgot!
Te csináltad?
Mégis mi olyan jó a Cintamani-kőben?
- Seona... - Nem értem, mitől olyan fontos!
Nekem is csak gyötrelmet és szomorúságot okozott!
Nem szabad elvesztened a fejed!
Ne add fel a reményt!
Komolyan mondom, szeretnék egyszerűen csak úgy eltűnni.
De nincs hová mennem...
Nem sokkal ezelőttig én magam is így éreztem.
Nem volt hová mennem.
Nem volt senki, akire támaszkodhattam volna.
Aztán te arra kértél, jöjjek el ebbe az iskolába.
Emlékszel?
Ezért most én mondom ugyanezt.
Hwang Seona, maradj a Murim Intézetben!
Hwang igazgató úr azt mondta, minden problémánk bennünk lakozik.
A válasz, amit keresel,
mindenképpen benned rejtőzik.
Sundeok elrablásától kezdve... a Murim-versenyen át...
Mégis miben mesterkedett az apád?
Ma valami nagyon jó dolgot tettél. Igazán büszke vagyok rád!
Mit akarsz tőlem?
Mindez a te érdekedben történik.
Hwang Musong meglépett előletek?
Kutassátok át az egész környéket, aztán gyertek vissza hozzám!
Fiatalúr...
Most már szabadon mozog az intézetben?
El kellett intéznem valamit.
Jobb is, hogy így történt.
Amúgy is egy szívességet akartam kérni öntől.
- Mi volna az? - Beszélni akarok az apámmal!
- Hol van ő most? - Visszament Kínába.
Elintéznivalója akadt a vállalatnál.
Ő egy nagyon elfoglalt ember, ahogy bizonyára ön is tudja.
Jobb, ha egyelőre itt marad az intézetben, és várja, hogy majd ő jelentkezzen.
Ha megpróbálja elhagyni ezt az intézetet...
Ne parancsolgasson itt nekem!
Kerítsen egy repülőjegyet!
Elkerülhetetlen, hogy megbüntessük azokat a növendékeket,
akik nem tértek vissza a Murim-verseny óta.
Hogy érti azt, hogy megbüntetjük őket?
Azt sugallja, hogy rúgjuk ki őket?
Eltanácsolhatjuk azokat, akik képtelenek folytatni a tanulmányaikat.
Hiszen egyértelmű, hogy lehetőséget kell biztosítanunk az új diákok számára is, nem?
- Hogy rúghatnánk ki őket? - Kérem...! Várjunk még egy kicsit!
Még mindig próbálom meggyőzni őket!
Emellett Shim Sundeok arra kért, adjak még időt neki.
Az ő képességei túl jók ahhoz, hogy veszni hagyjuk őket,
de mégsem várhatunk rá örökre.
Intézkedjen az intézet szabályzata szerint!
- Rendben. - Nem a képességeiről beszélek!
Pedagógusként nem kellene előbb figyelembe vennünk a körülményeket és a gyerekek álmait?
Ugyanez igaz az új tanítási módszerekre is!
A növendékek biztonsága már nem is számít?
A Murim-versenyen történtek után...
- Még van mersze ezt kérdezni? - Ennek az az oka, hogy...
Ezek csupán óvintézkedések, hogy minél hamarabb normalizáljuk az állapotokat az iskolában.
Akkor feltételezem, megértették.
Ezennel az értekezletet berekesztem.
Nem rúghatják ki...! Adjon neki még egy kis időt!
- Mindenképpen meggyőzöm Sundeokot! - Rendben.
Együtt megtaláljuk majd a módját!
Kim professzor.
Hwang igazgató úr beavatott mindenbe.
Az iskola őrzi a Cintamani kulcsát, nem ő maga.
Miután Seona vér szerinti apját megválasztották a Murim Szövetség örökösének,
azzal a feladattal bízták meg, hogy őrizze a Cintamani kulcsát.
A Jeokpungok megpróbálták elvenni tőle, és felgyújtották a házát.
Tudom, hogy az igazgató úr akkor megmentette Seonát.
Akkor azt is tudhattad, hogy Hwang igazgató urat azzal gyanúsították, hogy a Jeokpung tagja.
Így van.
Mi lenne akkor... ha ők kaparintanák meg a kulcsot?
Amiatt nem szükséges aggódnod.
Azzal az egy darabkával még nem mennének semmire.
Darabkával?
A szóbeszéd úgy tartja,
hogy Chae Yun házában három darabra törték a Cintamani-kő kulcsát.
A lánya, Seona kapott egy darabot belőle.
Jó eséllyel a fia, akit halottnak hisznek, rendelkezett a második darabkával.
És az utolsó...?
Senki sem tudja, hol lehet...
Ezért jó eséllyel a Jeokpungok birtokában van.
Átvették az iskola felett az irányítást.
Csak idő kérdése, és megtalálják a kulcsot.
Az utolsó darab nélkül nem mennek majd semmire.
Ezért próbálják olyan elszántan megtalálnia a hiányzó kisfiút.
- Akkor Hwang igazgató úr is biztos... - Igen, lehet, hogy őt keresi.
A legjobb barátja eltűnt kisfiát.
Megkeresték mások is, mióta utoljára találkoztunk, igaz?
Mit kérdeztek öntől?
Nos...
Chae Yun fiáról érdeklődtek?
Úgy tűnik, ők is Chae Yun fiát keresik.
Amikor azt kérdeztem, Chae Yun életben van-e, nem kaptam rá választ.
Úgy tűnt, az illető tud valamit róla.
Ha... Yun tényleg életben van...
Ha életben van...
Gyanakodna önre.
- Mondtak valami mást is? - Hallottam, hogy telefonon beszélt valakivel.
Valaki úgy beszélt vele, mintha tudna Junról, a kisfiúról.
Ki volt az?
Nincs nyoma annak, hogy Shim Bongsan az elmúlt 18 évben kapcsolatba lépett volna a fiúval.
Így van. Bongsan. A Shim Bongsan nevet említette!
Mikor fogunk találkozni Hwang Musonggal?
Holnap elviszem önt az intézetbe.
Az intézetbe?
A védelmező varázs miatt nem szükséges aggódnia.
Számos dolog történt az intézetben.
Megbizonyosodtunk róla, hogy a lánya, Yeong ott tanul.
Most Hwang Seonának hívják.
Hogy mondta?
Egyértelmű bizonyítékunk van arra vonatkozólag,
hogy 18 évvel ezelőtt Hwang Musongnak köze volt a történtekhez.
Miután erre a szövetség előtt fény derült, Hwang Musongnak nyoma veszett.
Elmozdították az igazgatói posztról is.
Szóval a kislányom, Yeong egész idő alatt nála volt...?
Igen, megtévesztette a gyermeket,
és 18 éven át saját lányaként tekintett rá.
Hwang Musong...!
Wang Chiang.
Nem próbállak többé elkerülni.
A saját módszeremmel fogok harcolni, bárki legyen is az ellenfelem.
Yun Shiwu, én olyan vagyok, akár az apám.
Megszerzem, amit akarok, bármibe kerüljön is!
Wang Chiang!
Megszerzem, amit akarok!
Kerül, amibe kerül!
Meg fogom védeni...!
Nem hagyom, hogy elvedd...!
Rá fogok jönni, mit kell tennem.
Gyere vissza, Wang Chiang! Ígérd meg!
Ne csináld ezt!
Mondj el Sundeoknak mindent! Nyílj meg előtte!
Amióta rájöttél, hogy Sundeok a Murim Intézetben tanult,
olyan gyorsan elkezdtél öregedni!
Mit akarsz, mit mondjak el neki?
Hogy miként vakultál meg!
Ha nekem nem mondhatod el, mi történt a szemeiddel,
hát mondd el a lányodnak!
Rendesen belebetegszel ebbe!
Sundeok nagyon érett lány.
Még ha meg is öltél volna valakit, akkor is melletted állna!
Olyan sokat fogyott szegény mostanában!
Muszáj még jobban megnehezítened a dolgát?
Wang Chiang...
Hogy kerülsz te ide?
- Hogy vagy? - Nos, jól...
- Na és te? - Hogy én?
Hé, kinek nézel te engem?
Jól vagyok. Több mint jól!
Helyes. Ilyennek ismerem az én jó barátomat, Wang Chiangot.
Egyébként hogy kerülsz te ide?
Valahova... el kell mennem egy kis időre.
Ugye vissza fogsz menni az intézetbe?
Ha visszamegyek,
akkor azzal megnehezíteném számodra a dolgokat.
Neked, Shiwunak és még Seonának is.
Lehet, hogy ellenségekké válnánk.
Ha ezt miattam csinálod...
Ha ennek én vagyok az oka...
Akkor kérlek, ne csináld!
Kezdettől fogva egészen mostanáig csak megnehezítettem számodra a dolgokat.
Ha megváltozol...
Lehet, hogy ez az utolsó lehetőségem, hogy lássalak.
Vigyázz magadra, Shim Sundeok!
Csak nem mosolyogtál? Yun Shiwu tud mosolyogni is?
Az apám elraboltatott, hogy idehozasson.
De hála neki, találkozhattam Ariellel.
Ő eljutott volna, de miattam visszafordult.
Kérem, vegye úgy, hogy Yun Shiwu odaért!
- Rám vártatok? - Ugyan! Miért várnék én rád?
Az én Arielemre vártam!
Hiszen tudtad, mennyire kedvelem Sundeokot már kezdettől fogva...!
Azt hittem, barátok vagyunk!
Azt hittem,
életemben először végre barátra leltem!
Indulsz a Murim-versenyen?
Nekem kell győznöm!
Ha bárki az utamba kerül, azt el fogom taposni!
Azt kívánom, bár ne lennél ilyen jó fej.
Akkor most sokkal könnyebb dolgom lenne.
Én...
Úgy fázok...
Így maradhatnánk egy kicsit?
Most elmegyek.
Rendben...
Magyar felirat: Brigi (brigichan@hotmail.com)
Angol felirat: Dramafever, VIU
http://yisanprojekt.hu/
Ez egy ingyenes fansub, rajongóktól rajongóknak. Kereskedelmi forgalomba NEM hozható!
This is a FREE fansub. NOT for SALE!!! Get it for FREE @ d-addicts.com