Magyar felirat: Brigi (brigichan@hotmail.com)
Ha a Cintamani-kő méltatlan kezekbe kerülne,
azt a világ sínylené meg.
Ha bármi történne velem...
Régóta azon fáradozik, hogy biztosíthassa az ön pozícióját a vállalat élén annak örököseként.
Hogy mondja?
De folyamatosan problémát jelentett, hogy ön nem volt eléggé alkalmas a feladatra.
Nem voltam elég alkalmas?
Nem volt létjogosultsága annak, hogy hivatalosan is örökösének jelölhesse önt.
Valójában helyette vagyok én most itt.
Emellett még mindig keresem azt, aki átveheti a helyem az iskola élén, és őrzi majd a kulcsot.
Kérem, legyen erős fia!
Egy fiú, aki képes arra, hogy mindenki fölé emelkedjen,
és aki bárki ellen képes győzni!
Egy olyan fiú, aki képes elvezetni a híres Sanghae Vállalatcsoportot.
Mostanra bizonyára ön is tudja.
A Murim Intézet nem átlagos iskola.
Wang elnök úr ezért küldte önt oda.
Először nyerje el az iskolán belül a többiek elismerését!
Wang elnök úr erős embert akar örököseként.
Utána az elnök úr majd gondoskodik mindenről.
A Murim Intézet ~ 10. rész ~
[Osztálynapló]
Szóval az elkövető nem a Cintamani kulcsát kereste?
Pontosan.
Rájött, ki volt a tettes?
Az az igazság, hogy egyelőre... várok.
Mire?
Hogy az illető vallomást tegyen.
Egy pillanat!
Nem mi vagyunk az egyedüliek, akik nem tudnak aludni ma éjjel...
Továbbra is titkolni akarja a kulcs létezését, Hwang Musong igazgató úr?
A Cintamani-követ őrző kulcsról beszélek!
Mégis ki a fene lehetett az?
Min gondolkozol?
Nagyon felkavaró ez az egész, nem igaz?
De.
Valaki felforgatta az igazgató úr irodáját.
Nekem pedig fogalmam sincs, mi folyik itt.
Az ember képes volna uralni a világot, ha megkaparintja a Cintamani-követ?
Mi ez az egész?
Szerinted Yeob Jeong mit tudhat a Cintamaniról?
Ő arról álmodik, hogy a Murim Szövetség őt választja majd örökösnek.
Megszállottan próbál mindenben az első és a legjobb lenni.
Te is láthattad.
Yeob Jeong Hongkong legjobb harcművész-családjából származik.
Bizonyára ő ismeri a legjobban a Murim Szövetséget.
Tényleg nem tudsz róla semmit?
Miről?
A Cintamani-kőről.
Komolyan nem tudsz róla semmit?
Tényleg nem!
Yeob Jeong.
Mit tudsz a Cintamaniról?
Miért vagy rá kíváncsi?
Ha kiderül, hogy tudsz a Cintamani-kőről,
akkor az azt jelenti, hogy te lehettél az, aki feltúrta az igazgató irodáját.
Elég ebből az ostobaságból!
Még ha tényleg a követ kerestem is,
gondolod, hogy képes volnék betörni miatta az igazgató irodájába?
Iskolaelsőként úgyis megkaphatom.
Miért kellene hát ellopnom?
Azt hiszed, ilyen viselkedéssel te lehetsz majd az iskola legjobbja?
Mi van ma veled?
Ez úgysem tartozik rád.
Neked amúgy sincs semmi közöd ehhez az egészhez.
Miért ne lenne közöm hozzá?
Ó, értem, szóval most már te is az iskola diákjának tekinted magad?
Akkor érezd csak jól magad, gyógyulgass, mintha vakációra jöttél volna!
Mit mondtál?
Épp eleget szórakoztál mostanáig.
Mi lenne, ha végre visszamennél oda, ahová tartozol?
Egy ilyen forrófejű énekeske számára semmi értelme itt maradni.
Hé, óvatosan!
Annyira letört vagyok...
Főzés közben vigyázz a késsel!
Kim Daeho professzor úr mindig erre figyelmeztet minket.
- Yun Shiwu... - Igen?
Amikor az a koncerted volt...
A lezuhanó lámpák egy pillanatra megálltak feletted.
Láttam.
Nagyon rövid ideig, de láttam.
- Hogy csináltad? - Talán rosszul láttad...
Nem, tisztán láttam!
Akkor is ez történt, mikor azok a farkasok támadtak meg titeket.
Ha jobban belegondolok, te kezdettől fogva valahogy más voltál.
Te vagy az első, aki képes volt megtörni az iskolát védő varázslatot.
Az nem én voltam. Ugyanúgy lehetett Wang Chiang is...
Nem, te voltál az.
Még ha én is voltam, bizonyára véletlenül történt.
Ha csupán véletlen volt, irigyellek érte.
Ha ilyen képességeim lennének,
azzal nagy terhet vehetnék le az apám vállairól.
Miért nem kéred meg inkább az igazgató urat, hogy mondja el neked az igazságot?
Ha túl nehéz számodra titokban tartani, csak mondd el!
Biztos vagyok benne, hogy megbirkózok majd az igazsággal, hiszen ahogy te is mondtad,
a lányod vagyok!
Várok.
Tudok várni.
- Jó éjt! - Szia!
Shim Sundeok...
Mit keresel itt?
- Szeretnék visszamenni veled az intézetbe. - Komolyan?
Most már sokkal jobban vagyok!
Ó! Wang Chiang végre visszatér a Murim Intézetbe!
Előtte azonban be kell fejeznem valamit!
Micsodát?
- Menjünk! - Hová megyünk?
Továbbra is titkolózni akarsz?
Miről?
Tudom, hogy eredetileg nem voltál a szobánkban aznap éjjel, mikor a tanárok mindent ellenőriztek.
Cipőstül feküdtél az ágyban. Jól láttam mindent.
Nos...
Úgy van, ahogy mondtad. Egy lúzer vagyok.
Mindössze elfelejtettem levenni a cipőmet. Ez minden.
Elég a sületlenségekből!
Sietve jöttél vissza a szobába,
ezért már nem volt időd levenni a cipőt!
Ne bocsátkozz csak úgy feltételezésekbe!
Fejezd be a kamuzást, és valld be az igazgatónak, mit tettél!
Azért mondom, mert sajnállak téged.
Sajnálsz? Na persze!
Csak szeretnél ujjal mutogatni rám,
hogy mindenki tolvajként tekintsen itt rám!
Szánalmas idióta!
Ja, biztos szánalmasnak tűnök a szemedben!
Hízelegtem neked, mert azt hittem,
hogy te vagy Hongkong legjobb harcművész-családjának örököse!
Biztos végig lenéztél engem!
Azért kell neked a Cintamani-kő, hogy a családod végre téged is emberszámba vegyen?
Ó, szóval ezért vagy itt?
- Hallgass! - Miért? Megint meg akarsz ütni?
Ti is lenéztek engem, ugye?
Kinek képzelitek magatokat? Mitől vagytok ti olyan jók?
- Elég lesz! - Ne szólj bele!
Azt sem tudod, honnan származol!
Hogy merészelsz így viselkedni velem?
Tényleg betörtél az igazgató úr irodájába?
- Miért? - Menj el hozzá, és valld be, mi történt!
Ha el akarjátok mondani neki, akkor menjetek, és mondjátok el ti!
- Nekem nincs mondanivalóm! - Choi Ho!
Arra semmi szükség.
Miért tetted?
Az a Choi Ho, akit én ismerek, sosem tett volna ilyesmit.
Nem voltam képes elfogadni a tényt, hogy alacsonyabb osztályba kerültem.
Csak ki akartam javítani, ami helytelen volt.
Szörnyen ostoba voltál.
Attól, hogy a kezdő osztályban vagy,
a haladók még nem lesznek ügyesebbek nálad.
Ez mindössze egy átmeneti állapot, ahol az ember visszatekinthet arra, miben hibázott.
Szóval... ezért beszélt csak Yun Shiwunak a Cintamaniról?
Valójában helyette vagyok én most itt.
Emellett még mindig keresem azt, aki átveheti a helyem az iskola élén, és őrzi majd a kulcsot.
Úgy tervezi, hogy Yun Shiwu lesz az ön utódja?
Miért? Miért ő?
- Hiszen alig pár hónapja jár csak, hogy... - Most már tudom.
Nincs jogod a kezdő osztályba járni.
Nem érdemled meg, hogy a Murim Intézetbe járj.
Menj haza!
Ide szerettél volna jönni?
Mindössze szerettem volna meginni veled egy jó meleg teát.
Nos, nem rossz. Hangulatos a hely,
és az idejét sem tudom, mikor ittam már egy jó, forró teát.
- Köszönök mindent. - Micsodát?
Nem tudtál dolgozni, vagy rendesen kipihenni magad, csak mert engem ápoltál.
Tudom, hogy lemondani a munkáról elég nagy dolog számodra.
Ahhoz képest, hogy miattam sérültél meg, semmiség az egész.
Hogy őszinte legyek, még mindig nagyon sajnálom, ami veled történt.
Ne tedd!
Azt mondod? Ne sajnálkozzak többé?
Igen.
Többször akkor nem fogok ezzel előhozakodni.
Te kérted!
Nem ezt szeretném hallani tőled.
Te is tudod.
Várok rád.
Mi ez?
Nyisd ki!
A pillangó szerencsét hoz.
Ezért elkaptam neked egyet.
Bocsáss meg...
De nem fogadhatom ezt el, Wang Chiang.
Tényleg nem akartam többé sajnálkozni előtted.
Yun Shiwu miatt?
Tessék?
Miatta kérsz bocsánatot?
Yun Shiwu miatt?
Tudod jól. Tisztában vagy vele, mit érzek irántad.
Nem viccből mondom. Őszinte vagyok.
Nagyon is jól tudod.
Tudom...
Tudom... hogy őszinte vagy.
Ezért nem fogadhatom el.
Nagyon sajnálom!
Én...
Nem fogok lemondani rólad.
Wang Chiang...
De ne érezd feszélyezve magad emiatt!
Én úgy gondolok az emberi szívre... akár egy pillangóra.
Ha erővel próbálja elkapni az ember, el fog menekülni előlünk.
Nem foglak a szerelmemmel üldözni téged, vagy gyerekes dolgokkal fárasztani.
Helyette... meg fogom mutatni neked, miféle ember is vagyok valójában.
Meg fogom mutatni neked,
hogy sokkal jobb ember válik majd belőlem.
Ha eljön a megfelelő pillanat, ismét a kezedbe adom majd ezt a nyakláncot.
- Chiang... - Ha másképp tenném,
azt hiszem, nem lennék képes túllépni rajtad.
Szóval... lehet, hogy ez nem is csak rólad szól.
Valahogy... talán rólam is szól...
Szóval ne sajnálj engem! Tudom, hogy már így is épp elég teher nehezedik a vállaidra.
Nem akarlak kellemetlen helyzetbe hozni.
Menjünk vissza az intézetbe!
Ha a Cintamani-kő méltatlan kezekbe kerülne,
azt a világ sínylené meg.
Ha bármi történne velem...
Ki van odalenn?
Egek, szegény pára!
- Ez szörnyű! - Mi történt?
Eddig kutya baja sem volt! Hogy halhatott meg csak így?
Találkozni akartam valakivel, aki tudott a 18 évvel ezelőtt történtekről.
De időközben meghalt.
Biztos benne, hogy nem csak baleset volt?
Az kizárt.
Bizonyára az az ember tette, aki félt attól, hogy rájövök majd az igazságra.
Aki megölte a feleségemet...
És aki megpróbálja elkendőzni az igazságot.
Meghúzza magát, miután minden bizonyítékot megsemmisített.
Ha Hwang Musong igazgató úrra utal...
Szeretné, hogy megszervezzek egy találkozót kettejük közt?
Még nem érkezett el az ideje.
Jelen állapotban nem győzhetnék ellene.
Egyél szépen, Jenny!
Ma talán valami különleges nap van?
Csak nem szülinapom van?
Ez a kis összejövetel méltó a visszatérésemhez.
- Mi a fene! - Wang Chiang!
- Tessék!
Szép munka, Hwang Seona!
- Jobban vagy már? - Persze.
Na mindegy, gratulálok, hogy visszajöttél!
Mindössze kicsit nyomottak vagyunk egy sajnálatos ügy miatt.
Nem azért, mert visszajöttél. Örülünk, hogy láthatunk.
Seona mindent elmesélt. Ne csüggedjetek!
Meg tudjuk győzni az igazgató urat!
Ő hajlandó a kompromisszumokra, és ránk majd hallgatni fog!
Ráadásul ki is vagyok én? A Murim Intézet szponzorának fia!
Így van, együnk és ne búslakodjunk!
Össze kell szednünk magunkat!
Hajrá! Hajrá!
- Hajrá! - Hajrá!
De nem gondolod, hogy ez kicsit nagy adag?
- Egyél! - Sokat kell ennem...
Hiszen mától egyedül kell a mosdókat takarítanom...
- Hirtelen elment az étvágyam... - Bocsi...
Eszetekbe juttattam őt, akit nem nevezünk nevén.
Tényleg nem értem, hogy tehetett Choi Ho ilyesmit.
Én se...
Akkor Choi Ho ellopta a Cintamani-követ?
Annak semmi köze ehhez.
Choi Ho egyszerűen csak nem akart gyengébb osztályba járni.
Beszélek vele, miután megkajáltunk.
Ez lesz az első dolgom, hogy itt vagyok.
Komolyan csak úgy itt akarod hagyni az iskolát?
Choi Ho, ismerd el az igazgató úrnak, hogy hibáztál, és kérd, hogy bocsásson meg!
Akár kilépsz, akár kicsapnak, vannak dolgok, amiket az embernek meg kell tennie!
Ugyan mit tudsz te, hogy így beszélsz velem?
Azt hiszed, most már bármit megtehetsz, csak mert a haladó osztályba kerültél?
Nem azért másztam meg a Murim-csúcsot, mert itt akartam maradni.
Nem szégyelled magad, hogy így kell innen távoznod?
Nincs benned büszkeség?
3 éven át keményen tanultál. Azt akarod, hogy csak így kirúgjanak?
Mindent láttam.
Tudom, ki az, akit elismernek ebben az iskolában.
Hogy érted ezt?
Yun Shiwu.
Az igazgató úr csak Yun Shiwunak beszélt múlt éjjel a Cintamaniról.
Tudjátok, mit jelent ez?
Azt se tudni, miféle alak,
az igazgató úr viszont már azt tervezi, hogy őt nevezi ki örökösnek!
Kérem, adjon neki is még egy esélyt, mint nekünk! Ne rúgja csak úgy ki!
Felforgatta az irodámat, és megpróbálta meghamisítani az osztályzatait.
Ez árulás a többi növendék és az iskola ellen.
Nem azt mondta, hogy az áruló ettől még ugyanúgy a társunk és a barátunk marad?
Ő még mindig a barátotok és a társatok, akkor is, ha elárult benneteket.
Ti is felelősek vagytok az árulásáért. Ezt ne feledjétek!
Ha Choi Ho elárult minket, akkor az a mi hibánk is.
Kérem, adjon neki még egy esélyt!
Én is így gondolom.
Igazgató úr, kérem, fontolja meg újra a döntését!
Choi Ho kedves srác, és eddig keményen tanult.
Ha megengedi neki, hogy itt maradjon, kétszer olyan keményen fogok dolgozni!
- Wang Chiang, én... - Én...
A magam módján fogom intézni a dolgokat.
Te pedig csinálj mindent úgy, ahogy szeretnéd!
Te vagy a legjobb arc, akivel valaha találkoztam.
Talán soha nem lesz még egyszer...
... egy olyan barátom, mint te.
Azt kívánom, bár ne lennél ilyen jó fej.
Akkor most sokkal könnyebb dolgom lenne.
Rendben, csináld csak, ahogy akarod... és én is úgy teszek majd, ahogy jónak látom.
Köszönöm, hogy visszajöttél.
- Hol van Choi Ho? - Elment.
- Mi? - Az a hülye elment.
Azt hiszem, tudom, hogy érezte magát Choi Ho.
Azért, mert nagyon sokáig én is hallgattam a múltamról.
Mostanában sokat álmodok.
Vajon álmok ezek... vagy emlékek?
Nem vagyok biztos benne, hogy csak képzelődtem, vagy tényleg megtörténtek.
Olyan érzés,
mintha ez az ismeretlen múlt próbálna felébreszteni engem.
Wang Chiang.
Szerinted mi lehet a Cintamani?
Ha valaki tényleg ilyen hatalom birtokába jutna,
az valóban ennyire csodálatos volna?
Halló?
Hölgyem, kicsoda maga, hogy a párommal akar beszélni?
Kicsoda?
Park úr felesége? Ki az a Park úr...? Jaj!
Jó napot! Hogy szolgált az egészsége?
Meghalt?
Ki...?
Van egy férfi, aki megvakult a történtek következtében.
Azt állította, hogy látott egy férfit egy gyermekkel a karjaiban elrohanni.
Az a nap még mindig szörnyen homályos... Nem emlékszem semmire.
Kiderítetted, hol lakik?
Ha nála van Chae Yun fia...
Akkor csak idő kérdése, és megtaláljuk a kulcs utolsó darabkáját.
Jelentem az elnök úrnak a fejleményeket.
A barátod meghalt. A temetésére kellene menned, nem Sundeokot keresgélni!
Keresd meg, és szólj neki, hogy jöjjön ki!
Bizonyára errefelé lehet az az iskola.
Szóval az úgy volt...
Hogy érti azt, hogy az én Sundeokom nem ebbe az előkészítő iskolába jár?
Nincs Shim Sundeok nevű tanulónk.
Mi folyik itt?
Nem azt mondtad, hogy ide jár?
Vajon eltévesztettem az iskolát...?
Bolondnak nézel, csak mert vak vagyok?
Várjunk csak! Valamit titkolsz előlem, ugye?
Nem tudom, miről van szó!
Ha ennyire kíváncsi vagy, kérdezd meg Sundeokot!
Te...!
- A lányom semmit sem jelent neked! - Ne mondd ezt!
Akkor hogy lehet, hogy nem tudod, melyik iskolába jár?
Mit tudom én! Mit tudom én!
Az az igazság... hogy egy intézetben tanul!
In-... in-... intézetben?
A Murim Intézetben, az erdőben!
Úristen! Kedvesem!
Ne! Ne!
[Bangdeok]
Remélem, nincs semmi baj...
Hová ment Sundeok?
Ez a hely nagyon furcsa.
Egyértelműen ismeretlen ösvényre tévedtem.
Valahogy mégis ismerősnek tűnik...
Én is így éreztem.
Aznap kaptam meg az értesítőt, hogy felvettek a főiskolára.
Nem volt szívem megmondani apának, mert annyira szegények voltunk.
Mielőtt ide eljöttem volna, sokáig sírtam az erdőben.
Eltévedtem...
- Akkor találkoztál először az igazgató úrral? - Nem.
- Akkor Seonával találkoztam. - Hwang Seonával?
Akkor sikerült először kiszöknie az intézetből.
Együtt bandukoltunk a hegyekben.
Pont, amikor úgy éreztük, ideje volna visszatérnie az iskolába,
a védelmező varázs megnyílt előttünk.
Aznap úgy éreztem, hogy a sors tényleg létezik.
Sors?
Igen, bizonyára az volt...
Az is ennek tudható be, hogy veled találkoztam a hegyekben.
Időről időre mégis félek.
Azon tűnődöm, nem ragad-e majd magával valami a sötétségbe...
Nem emlékszem a múltamra.
Kíváncsi vagyok, vajon olyasvalami lappang-e benne, amivel nem tudnék megbirkózni.
Yun Shiwu...
Hogy őszinte legyek, a Cintamani-kő nem tűnik olyan idegennek számomra.
De ha próbálok nem gondolni rá,
őrülten fájni kezd a fejem.
Nem számít, mi történt a múltban.
Te mindössze... Yun Shiwu vagy.
Ne aggódj!
Bármi vár is rám az alagút végén,
te velem fogsz tartani?
Igen, veled tartok.
Wang Chiang!
Ami az imént történt, azt nem láttam.
Jól mérd fel a helyzetedet, hogy kideríthesd, kik az ellenségeid!
- Nehogy később hátba támadjanak téged. - Tessék?
Tudom, hogy téged is aggaszt, amit Choi Ho mondott.
Az igazgató úr csak Yun Shiwunak beszélt múlt éjjel a Cintamaniról.
Tudjátok, mit jelent ez?
Lassan veszítek ellene...
Szerinted mi lehet a Cintamani?
Ha valaki tényleg ilyen hatalom birtokába jutna,
az valóban ennyire csodálatos volna?
Yun Shiwu miatt?
Nem hátrálok meg csak úgy!
Soha!
Halljam!
Igaz, hogy a Murim Intézetbe jársz?
- Kérdeztem valamit! - Apa...
Hogy tehetted ezt velem?
Hogy csaphattál be ilyen rútul?
Azt hitted, örökre átverhetsz engem?
A Murim Intézet nem egy olyan furcsa iskola, mint amilyennek gondolod!
Ha egy hegyekben eldugott harcművész iskola nem furcsa, akkor mégis mi?
Azonnal hagyd ott az iskolát!
Tudom, mi miatt aggódsz,
de nem bíznál meg bennem most az egyszer?
Nem volt könnyű iskolába járni, és mellette éjszaka dolgozni.
De mégis végigcsináltam, mert szeretek abba az iskolába járni!
Ki kérte, hogy éjjel-nappal csak ezt csináld?
Talán én erőltettem rád, hogy pénzt keress, vagy hogy főiskolára menj?
Egyszerűen eléldegélhetünk, mindenféle mohóság nélkül, még ha szegények is vagyunk!
Ez nem mohóság!
Azért csinálom, hogy valahogy megélhessünk!
Egy olyan világban, ahol az ember olyan szegény, mint mi,
milyen más iskola akadna, ahol nem kell tandíjat fizetnem?
Akkor jelentkezz egy olyan iskolába, ahol van tandíj!
Majd veszek fel hitelt, hogy oda járhass!
Komolyan azt hiszed, hogy ez megoldást jelentene?
Hogyan engedhetném meg magamnak, hogy rendes főiskolára járjak?
Abba a furcsa iskolába jártál, és látod, mi lett belőled!
Hogy merészelsz kiabálni velem?
Apa, könyörgök!
Kérlek, ne csináld!
Azonnal menj a szobádba!
Megnézheted magad, ha még egyszer annak az iskolának a közelébe merészkedsz!
- Ez igazságtalan! - Tessék?
A középiskolában nagyon jó tanuló voltam!
Fogalmad sem volt róla!
Amikor felvettek a főiskolára, kidobtam a levelet,
hogy ne kelljen aggódnod a tandíj miatt!
Akkoriban fogalmad sem volt az egészről!
Ezért kérlek, tégy most is úgy, mint aki nem tud erről semmit!
Eddig sem vettél tudomást róla! Miért nem nézed el nekem?
- Sundeok... - Van fogalmad róla, hogyan éltem,
csak hogy neked ne kelljen aggódnod semmi miatt?
Én nem voltam ugyan vak,
mégis minden egyes nap maga volt a sötét pokol!
Alig bírtam elviselni!
De amióta ebbe az intézetbe járok, kicsit jobban érzem magam!
Kitartottam, még ha nem is volt könnyű!
Ezért kérlek...!
Könyörgök, csak most az egyszer...!
Teljességgel kizárt!
Nem engedhetem, hogy oda járj! Bármi történjék is!
Miért csinálod ezt?
Nem értem, miért gyűlölöd ennyire azt az iskolát!
Kérlek, magyarázd meg, hogy megérthessem!
Mondj fel a munkahelyeden!
Mondj fel! És mostantól szobafogság!
- Amíg el nem költöztünk! - Apa!
Hogy mondta...?
Úgy tervezem, hogy egy hónap múlva megtartjuk a Murim-versenyt.
De a Murim-verseny minden tanév végén szokott lenni, nem?
Valóban így volt eddig,
ám ezúttal változtatok ezen.
Hogy érti ezt?
A versenyen ezúttal nem csak a mi növendékeink indulhatnak.
A korábban itt végzettek és a Murim Szövetség más tagjai is versenyezhetnek.
Hogy mondja?
Feloldja az iskolát védő varázslatot, és beenged ide idegeneket is?
Lehetetlen! Az túl veszélyes lenne!
Ahogy bizonyára önök is tudják, a Murim Szövetség már nem a régi.
Mindennél jobban szükségünk van olyanokra, akik egy nap képesek lesznek vezetni minket.
Ahogy ön is mondta, a Murim Szövetség már nem a régi.
Ezért nem volna szabad feloldanunk a varázst!
Ha a Jeokpungok emberei bejutnak az iskolába a többiekkel...!
Kim professzor úr.
Milyen célt hajszolunk a harcművészetek segítségével?
- Mire gondol? - A harcművészet lényege,
hogy gátat szabjon a küzdelemnek, és fenntartsa a békét.
Csak az erősek tudják megállítani a harcot.
Mivel a Jeokpungok készülnek valamire,
önnek kell megszerveznie a védelmünket!
Tökéletesen egyetértek önnel ebben, igazgató úr.
A Murim-verseny... egy fontos küzdelem lesz,
mely meghatározó erővel bír majd az intézet és a szövetség sorsát illetően.
Murim-verseny?
Hiszen az mindig az év végi vizsgák során volt, nem?
Miért hozták így előre?
- Engedik, hogy külsősök is versenyezzenek? - Igen!
A hívott szám átmenetileg nem kapcsolható...
Sundeok nem veszi fel a telefont, ugye?
Hamarosan vissza fog jönni.
Az iskolán kívül ugyan hová menne?
Láttad a kiírást?
- A Murim-versenyről? - Engedik, hogy külsősök is versenyezzenek.
Bizonyára a legjobb jelöltet akarja kiválasztani az utódjának...
Miért aggódsz?
Csak csináld, amit eddig!
Köszönöm szépen.
Kim Daeho professzor.
Egy speciális osztályt kellene létrehoznunk, hogy felkészítsük a növendékeinket a versenyre.
Már gondolkoztam rajta, hogy pótórákat kellene szerveznünk.
Ezért szeretnék felvenni még egy professzort erre a célra.
Gondolt valakire?
A Murim-verseny.
Végre tehetek valamit ezért az intézetért.
Mire gondolsz? Segíthetsz a többieknek kitűnni mellőled?
Az az igazság, hogy az édesanyám azt álmodta a fogantatásomkor,
hogy egy sárkány repült tova az égen egy varázsgyönggyel a szájában.
Ha jobban belegondolok, lehet, hogy nem is gyöngy volt az, hanem a Cintamani!
Micsoda álomfejtői képességek...!
Elég a sületlenségekből, és gyakoroljatok szorgosabban,
ha nem akartok beégni a többiek előtt a versenyen!
Ne hozzatok szégyent az iskolára a szörnyű tudásotokkal!
Lehet, hogy titokban korrepetálja valaki abból, hogyan sértegessen minket...
Hogy lehet valaki ennyire kiállhatatlan?
Ne foglalkozzatok vele!
Biztos izgul, mert külsősök is nevezhetnek a versenyre.
Na mindegy, a torna eredményei ezúttal mindent el fognak dönteni.
Vajon ki lesz az intézet legjobb növendéke?
Az évközi vizsgákon mi választottuk meg, milyen tárgyakból mérjük fel a képességeiket.
Ezúttal viszont megengedjük nekik, hogy ők válasszák ki, miben érzik legtehetségesebbnek magukat.
Például a Wing Chun a taekwondo ellen.
Vagy a kungfu a hapkido ellen. Erre gondoltál?
Ez érdekesnek ígérkerzik.
Ha ők választhatják meg a harcművészeti stílusukat, láthatjuk majd, milyen jók is belőle valójában.
De még mindig nem vagyok biztos abban, hogy jó ötlet feloldani az épületet védő varázst...
Nem tudom, hogy juthatott ez az igazgató úr eszébe...
Nekem most mennem kell.
Hová mész?
Létre kell hoznom egy speciális osztályt a növendékeink érdekében!
Sok dolgom lesz vele...
Tényleg el akarsz költözni?
Azt hiszed talán, hogy viccelek?
Jobb, ha tudod, hogy olyan messzire költözünk, amennyire csak lehet!
Biztos vagyok benne, hogy rosszul ismered azt az intézetet.
Wang elnök úr fia is abba az iskolába jár!
Az az érzésem, hogy az egy remek iskola!
Ne csináld már...!
Mások, akik odajárnak, hátsó szándékkal teszik azt.
Hátsó szándékkal? Mégis mi lehet az?
Az nem tartozik rád!
- Lehetséges volna...? - Ne mondj semmit!
Nos, csak...
Azon tűnődöm, köze van-e ennek az egésznek ahhoz, hogyan vakultál meg...
Ha nem, mi lehet az oka annak, hogy ennyire ellenzed, hogy a lányod oda járjon?
Kedvesem, jól vagy?
Ha bármi hasonlót megemlítesz Sundeok előtt,
soha többet nem akarlak látni!
Rendben, hallgatok...!
Tényleg jól vagy?
Hiányzol...
Kérem, legyen erős fia!
Egy fiú, aki képes arra, hogy mindenki fölé emelkedjen,
és aki bárki ellen képes győzni!
Egy olyan fiú, aki képes elvezetni a híres Sanghae Vállalatcsoportot.
Először nyerje el az iskolán belül a többiek elismerését!
Wang elnök úr erős embert akar örököseként.
Szóval itt vagytok...
Hwang Seona, nem hallottál Sundeok felől, ugye?
Nem...
Úgy érzem, történt vele valami.
Elmegyek hozzájuk!
Engem apa biztos nem engedne ki a történtek után.
De Chiang biztos tudja a címét.
Én nem megyek.
- Igazából jobb is így. - Hogy érted ezt?
Lássuk, mennyit fejlődtél!
Én most...
Hagyjátok abba! Meg fogtok sérülni!
Sokat fejlődtél.
Indulsz a Murim-versenyen?
- Természetesen. - Ne tedd!
Miért?
Nekem kell győznöm!
Ha bárki az utamba kerül, azt el fogom taposni!
Akkor is, ha barátról van szó.
Wang Chiang...
De ha mégis versenyezni akarsz,
akkor le foglak győzni.
Tae-kwon-do!
Terpeszállás!
Mélyebben! Így ni! Helyes!
Bal kar! Úgy van!
Tae-kwon-do!
Alig hallani titeket!
Csináljátok erősebben!
Tae-kwon-do!
Professzor úr!
Parancsoljon...
Tényleg mester lett belőled?
Mester?
A gyerekek ki fognak nevetni...
Örülök, hogy szemmel láthatólag minden rendben.
Hallottam, hogy meg fogjátok rendezni a Murim-versenyt.
- Az emberek máris izgatottan beszélnek róla. - Mi a baj?
Most már bánod, hogy nem fogadtad el az örökös pozícióját, és inkább kiléptél?
Hazudnék, ha azt mondanám, nem bánok semmit.
De az a pozíció nem rám vár.
Ha viszont bármiben tudok segíteni, csak szólj!
Ha így viszonozhatom, amit kaptam, megteszek bármit.
Nos, ez az, amiért ma itt vagyok.
Az igazgató úrnak szüksége van rád.
Az igazgató úrnak?
Bizonyára elfáradtál a sok edzéstől.
Meg akarom nyerni a versenyt. Kerül, amibe kerül.
Van valami, amit szeretnél megkapni, ha megnyered a versenyt?
Igen.
Értem... Abban a korban vagy, amikor meg kell küzdened azért, amit akarsz.
A te korodban én pont ugyanilyen voltam.
- Tényleg? - Hozzád hasonlóan én is vágytam valamire.
- Ezért éjjel-nappal csak edzettem. - Na és...
Megkapta végül, amire vágyott?
Sajnos minden, amire vágytam, a barátomé lett.
Ő tehetségesnek és makulátlan jelleműnek született.
És még a küzdelemben is mindent beleadott.
Minden az övé lett.
A nő, akit szerettem, csak úgy,
mint a Murim Szövetség örökösének posztja.
A legjobb barátom olyan akadályt jelentett, melyet képtelen voltam leküzdeni.
Olyan balszerencse, amit nem bírtam elviselni.
Előfordult,
hogy azt kívántam, bár ne is létezne.
Pont, ahogy most te is érzel.
Mi történt utána önnel és a barátjával?
Csak akkor jöttem rá, miután elvesztettem őt.
A szörnyű féltékenységem valami különleges dolgot pusztított el.
És hogy minden csak azért volt tökéletes, mert ő velem volt.
Túl későn jöttem rá, hogy sokkal többet vesztettem, mint amennyit nyertem.
De mégis nyert.
És minden az öné lett, nem igaz?
Az embernek nem mással kell megvívnia a csatát, hanem saját magával.
Ugyanez vonatkozik most rád, és vonatkozott rám a múltban.
Ha visszamehetne az időben, mit tenne?
Feladna mindent?
Kell, hogy legyen más megoldás!
Azóta is keresem.
Ha mindenről lemondott volna, és hagyta volna, hogy az a barátjáé legyen,
ma egyszerűen csak valami más miatt bánkódna.
Ezért nem adhatom én fel.
Én... erős leszek, igazgató úr!
El fogom érni, hogy senki se legyen képes legyőzni engem!
De ha mégis versenyezni akarsz,
akkor le foglak győzni.
Rég játszottál.
- Valahogy ideges vagyok... - Én is...
De jobban érzem magam, ha hallom a zongora játékát.
- Észre se vettem, hogy idefelé jövök. - Szeretnéd, hogy folytassam?
Őszintén szólva nem emlékszem rá túl jól, de...
Azt hiszem, valamikor nagyon régen én is hallottam ugyanezt a dalt.
- Tényleg? - Talán az édesanyámtól...
Ezért mindig, amikor meghallom ezt a bölcsődalt,
jobban érzem magam, mintha valami szépet álmodnék.
Ennek köszönhetően hamarabb tudtam alkalmazkodni az iskolai élethez.
Jó tudni, hogy segítettem benne.
- Hwang Seona. - Igen?
Azt mondtad, hogy lehet, hogy a színpadon megállítottam a levegőben a lámpákat,
és hogy én oldottam fel az iskolát védő varázst, ugye?
Miért kérdezed ezt most?
- Nem eshet bajunk, ugye? - Kinek?
Neked, Sundeoknak, és Chiangnak...
Egyikünknek sem...
Nem eshet bajunk.
Azt hiszem, most már tudom,
miért is jöttem ide.
És hogy a jövőben milyen feladat vár rám.
Mihez fogsz kezdeni?
Szembenézek vele.
Nem fogok se elfutni, se tétovázni.
Meg fogom találni.
És mit fogsz majd találni?
A Cintamanit.
És kiderítem, mi történt velem.
Azt akarod mondani, hogy a múltadnak valahogy köze lehet a Cintamani-kőhöz?
Igen, lehet.
Nem, biztosan köze van hozzá.
Tavaly kieséses módon zajlott a bajnokság.
Mi lenne, ha idén kissé másképp csinálnánk?
Kettő a kettő ellen jól hangzana.
Megfigyelhetjük, hogyan képesek együtt dolgozni,
ha párba állítjuk őket.
Ha egy pár egészen a végéig kibírja,
végül nekik kell majd megmérkőzni egymással.
Tetszik az elképzelés.
A verseny napján hirdetjük majd ki a feltételeket,
hogy azzal a növendékeink ne élvezzenek előnyt.
Mi a helyzet a külsős jelentkezőkkel?
Meglepő módon sokan jelentkeztek a Nemzetköz Murim Szövetség tagjai közül.
Összesítem a jelentkezők névsorát, és elhozom önnek.
Ha már külsősök is bejöhetnek és versenyezhetnek,
mi lenne, ha meghívnánk a Murim Szövetség tagjait, és a növendékek családtagjait is?
Akkor túl sok idegen érkezne az intézetbe.
- Nem jelentene az túl nagy kockázatot? - Nos...
Hadd gondolkozzak el ezen!
Mi legyen Sundeokkal?
Egyelőre legyen a specialitása a taekwondo.
Rendben.
Na és a tiéd mi lesz?
Még nem tudom.
Jobban aggódsz Sundeokért, mint a verseny miatt?
Igen. Na és te?
Nem fogsz elmenni hozzá?
Nincs rá időm.
Chiang keményen készül.
Nem csak ő...
Mindenki a legjobbat próbálja kihozni magából.
Igazgató úr...
Gyere el velem! Én is Sundeokhoz indultam.
Nem tudod rendesen elmosni?
Koszos maradt!
Igazad van. Ma képtelen vagyok rendesen mosogatni...
Se a tányérokat nem tudom rendesen elmosni, se tisztán gondolkozni.
Ez nem vall rád, Seona.
Wang Chiang, te sem vagy igazán önmagad.
Shiwuval miért nem tudsz olyan kedvesen bánni, mint velem?
Már az is épp elég nehéz, ha találkoznom kell vele...
És még elvárod tőlem, hogy jó pofát vágjak hozzá?
Túlságosan kegyetlen, hogy ilyet kérsz tőlem...
Wang Chiang...
Hagyjuk!
Kiviszem a szemetet!
Hé!
Majd én kiviszem!
Nem adnál inkább különórákat nekem?
Különórákat?
Ezúttal kölcsön tudnád adni az acélnehezékeidet?
Ezeket?
Minden nap hordod őket?
Még lefekvéskor is.
Bizonyára azon töprengsz most, hogy kerültél ide.
Azt hiszem, itt találkoztam újra Sundeokkal és Chianggal.
Amikor Sundeok felé mentem,
Wang Chiang megtámadott engem.
Akkoriban úgy érezted, az egész világ ellened fordult, nem igaz?
De.
Nem tudtam, hogy én voltam az, aki szembefordult a világgal.
Nem vágysz vissza?
Annyira ideges voltam, hogy nem leszek többé népszerű az emberek szemében.
Ha most körbenézek, akkor azt látom, jó irányba tartok.
Úgy tűnik, visszanyerted a bátorságodat, hogy újra megdolgozz a sikerért.
Azt hittem, a Murim Intézet csak egy ócska iskola, ahol verekedni tanítják az embert.
Sajnálom, de akkoriban így éreztem...
Miért mondod, hogy sajnálod?
Én is azt hittem, hogy te csak egy elkényeztetett kölyök vagy.
Kíváncsi voltam, miért viselkedsz úgy, akár egy sündisznó.
Hogy mitől féltél annyira, és mi volt az, amivel képtelen voltál megbirkózni.
És hogy miért kínoztad emiatt a saját testedet.
Azt hiszem, minden a múltam miatt lehetett, melyet elrejteni próbáltam, nem pedig szembenézni vele.
Most már készen állsz arra, hogy elfogadd?
Igazgató úr...
Lehet, hogy a Cintamani-kőnek köze van a velem történtekhez.
Most bizonyára félsz.
Bármi vár is majd mindennek a végén,
mindent megteszek, ami csak tőlem telhető, hogy rájöjjek, ki is vagyok valójában.
Először nem akartam az intézetbe jönni.
Emlékszem rá.
De most...
Úgy érzem, a sors akarta így, hogy ide jöjjek.
Bármennyire is próbáltam ellenállni,
úgy rendeltetett, hogy ide kerüljek.
Azt hiszem, itt új ember vált belőlem.
Bárhogy is próbálkoznék visszatérni a régi életemhez,
úgy érzem, nem lennék képes rá.
Azt hiszem, most már túl késő volna visszafordulni.
Jó napot kívánok. Itt lakik Shim Sundeok növendék?
Igen.
Jó napot kívánok. A nevem Hwang Musong. Én vagyok a Murim Intézet igazgatója.
Tudom, ki maga. Nagyon is jól tudom.
Ma végre minden kiderül!
Nos, úgy értem, már vártuk önt.
Kérem, várjon egy kicsit!
Sundeok! Kedvesem!
Mi ez a ricsaj?
Talán háború tört ki odakinn, vagy mi?
Jó napot kívánok.
Igazgató úr! Yun Shiwu!
Drágám, jól vagy?
Magyar felirat: Brigi (brigichan@hotmail.com)
Angol felirat: Dramafever, VIU
http://yisanprojekt.hu/
Ez egy ingyenes fansub, rajongóktól rajongóknak. Kereskedelmi forgalomba NEM hozható!
This is a FREE fansub. NOT for SALE!!! Get it for FREE @ d-addicts.com