Magyar felirat: Brigi (brigichan@hotmail.com)
~ az előző részek tartalmából ~
A hold szerelmesei ~ 5. rész ~
Miért épp ide...?
A hercegek lakosztályai fényűzőek és tiszták!
Miért ragaszkodik hozzá, hogy itt lakjon?
Én itt töltöm minden szabad percemet! Ez az én helyem!
Ez a király palotája.
Azt állítod, hogy valami itt a te tulajdonod?
Nos, nem ezt akartam mondani...
Akkor jó.
Helytelen dolog betörni valaki otthonába!
Egy hercegnek talán megengedett az ilyesmi?
A szobámból nem látom az eget.
Nem látom a csillagokat, melyek csak Korjo egén tündökölnek.
Csak Korjo egén?
Létezik ilyesmi?
Mungóbab, eperfa, orchideagumó, boglárka,
szőrvirág, nárdusz, galangagyökér, bölényfű és tömjén!
Nahát! Nézze ezeket!
Őfensége hozatta őket.
A herceg?
Elfoglaltságot kerestél.
Azt mondta, kedvedet leled a gyógynövényekkel való munkában.
De... mihez akarsz kezdeni ezekkel mind?
Mosószappant főzök belőlük! Szappant fogok neked készíteni!
Mit gondolsz, a királynénak tetszik majd a szappan, ahogy úrnőd is mondta?
Hát persze!
Korjóban senki sem tudna ellenállni neki!
Ilyen kerek golyóformára...!
Furán néz ki!
Csináljuk újra!
Sosem láttam még őt ennyire boldognak.
Még izgatottabb lett, hogy a királynénak adhatja ajándékba.
Lehet, hogy nem mondta ugyan ki,
de bizonyára nagyon bosszantotta, hogy elvesztette az emlékeit.
Erre viszont még mindig emlékszik.
Micsoda szerencse!
Su úgy megkomolyodott a sérülése óta.
Gyakran bölcsebb dolgokat mond, mint én.
Máskor pedig a korának megfelelő módon viselkedik, és annyira aranyos.
Néha azon töprengtem, hogy haza kellene küldenem őt.
Most már nagyon örülök, hogy másképp döntöttem.
Szeretnék jó társat találni számára a fővárosban...
Azt kívánom, bár sokáig mellettünk maradhatna.
Szeretném látni a mosolygós arcát.
Igen...
Akárcsak én...
Talán még egy kicsit többet is...
Írnom kell egy levelet a családomnak. Hoznál nekem egy új ecsetet?
Ha befejezted az evést, gyere a könyvtárba!
Myeonghi, megjöttem.
Arra kért, hogy vigyek neki egy új ecsetet...
Myeonghi erősen köhögött, ezért lepihent.
Megkért, hogy én írjam meg helyette a levelet.
Ó, értem...
A tinta... itt van.
Ó, persze.
Ezt a verset Tao Jüanming írta, és az a címe, hogy „Elköltözés”.
~ Tao Jüanming (kb. 365-427) - híres kínai költő ~
- Olvastad már korábban, ugye? - Igen... igen.
Amikor Myeonghi levelet ír, mindig mellékel hozzá egy verset is.
Ó...
Na és te?
Tessék?
Szereted a verseket vagy a dalokat?
Verseket vagy dalokat...?
Természetesen a dalokat jobban szeretem.
Ó, valóban?
Ez meglepő.
Egy hozzád hasonló, nemes kisasszony a közemberek dalaihoz vonzódik...
Mi? Nem olyan zenére gondolt?
Ó, te ostoba! Korjo zenéjére utalt!
Nem, nem! A daloknál én is jobban kedvelem a költeményeket.
Akkor... ezt a verset kapod tőlem.
Úgy érzem, neked kell adnom.
Olvasd majd el figyelmesen!
Köszönöm!
- Chaeryeong! - Igen, kisasszony?
Gyere csak ide!
Ezt kaptam valakitől!
Tudod...
Miután bevertem a fejem, elfelejtettem, hogyan kell olvasni.
Micsoda?
Újra meg fogom tanulni, de egyelőre elolvasnád ezt nekem?
Honnan is tudhatnám én, hogyan kell olvasni?
Csak a saját nevem írásjeleit ismerem.
Sajnálom...
„Yang, Ryu, Chung, Chung, Kang, Su, Pyung”!
Mindegyik karaktert felismerem külön-külön,
de ha együtt nézem őket, olyan, mintha valami ufónyelv lenne!
Jaj, ebben a korban én teljesen analfabéta vagyok! Hogyan is élhetnék itt?
Az írása ugyanolyan takaros, mint ő...
De még jobb lenne, ha tudnám is, mit jelent.
Bárcsak el tudnám olvasni!
El akarom olvasni! El akarom olvasni! El akarom olvasni! El akarom olvasni!
Miért nem jártám kínai nyelvórákra?
Mit csinálsz?
- Jaj! - Nem tudsz olvasni?
De...
Tudok olvasni, de mindent elfelejtettem, miután bevertem a fejem.
- Add ide! - Hagyjuk...
Mondom, elolvasom neked!
Hadd nézzem!
„Zöld, zöld a fűzfa, a folyó szelíden hömpölyög.
„Majd partjáról...”
Hé, te!
„Keleten a nap ragyog, nyugaton eső hull,”
„Azt mondod, lement a nap? Én azt mondom, itt tündököl.”
Gyönyörű költemény.
Ezt a verset Liu Jüszi írta, a címe pedig „A bambuszágak dala”.
~ Liu Jüszi (772–842) – a kínai Tang-dinasztia híres költője, filozófusa ~
Tudod, mit jelent ez a költemény?
„Zöld, zöld a fűzfa.”
Szóval bizonyára egy szép tájképről van szó, nem igaz?
Ezt nem egy ostoba ember írta.
Kitől kaptad?
Őfensége, a 8. herceg írta nekem a könyvtárban.
Igaz, hogy tényleg nem tudsz olvasni?
Nem csak színleled?
Igaz hát! Miért színlelném, hogy ostoba vagyok?
Őfensége szép verset adott neked, gondoskodj róla, hogy illően válaszolj rá!
Emellett készülj fel rá, hogy holnap a palotában bemutatunk a királynénak!
A palotában? A palotába megyünk?
Igen, ott fogod átadni neki a szappanokat, amiket készítettél.
Rendben. Akkor megyek is készülődni!
A bátyámnak elment az esze?
Ez csupán egy hétköznapi vers volt egy tájképről.
Ez a vers a szerelemről szól!
Az utolsó részében az egyik írásjel ki is volt cserélve a szerelem jelére,
a költeményt pedig szerelmi vallomásként szokták használni!
Komolyan azt akarod mondani, hogy nem tudtad?
Amikor férjhez mentél, én...!
Lehetséges volna...?
Mindent tudtál előre?
Már tudtad, mit érez Uk bátyám...!
Igazam van?
Baeka.
Ma be kell fejezned a rajzodat rólam!
Myeonghi...
Szóval a fűzfa zöld, a folyó pedig szelíden hömpölyög.
A fiatalember pedig a partján énekel.
Ő nem úgy gondolta, hogy már lement a nap...
De mégis?
Jaj!
Nem, nem, nem!
Mi más jelentése lehetne?
Nem, nincs neki!
Ne törd rajta a fejed!
A herceg csupán... igen, a házigazda.
Csak gondolj rá házigazdaként!
Irányítanom kell az érzéseimet!
A szívem az enyém.
Házigazda... házigazda...
Máskor nem szokott a Damiwon palotába jönni.
Ma minek köszönhetem a látogatását?
A fiam szerette volna tiszteletét tenni a feleségével és annak unokatestvérével.
A menyem nem érzi túl jól magát.
Szerettem volna orvosságot kérni számára Oh udvarhölgytől.
Nem tudom, miért bíznak az emberek ennyire Oh udvarhölgyben.
Nem orvos ő, csupán egy szolgáló.
Egyébként Jeong herceg szépen megnőtt.
Úgy hallottam, saját tanítómester foglalkozik vele felséged otthonában.
A mestere 70 éves.
Olyan tanárra van szüksége, aki a saját tapasztalatain kívül többet is taníthat neki.
Uk herceg kinél tanul?
Uk nagyon szeret olvasni.
Ha valamit nem tud, ő vitatja meg azt egy tanítómesterrel.
Már kiskorától kezdve elutasította, hogy tanár foglalkozzon vele.
Titokban tartja, ki a nevelője?
Felséged tart a tőle sokkal fiatalabb öccsétől?
A 8. herceg megérkezett.
Köszöntöm önöket, felség.
Kerülj beljebb!
Bizonyára te vagy Haesu.
Most először látlak ilyen közelről.
Igazán elragadó szépség.
Megtiszteltetés, hogy megismerhetem, Hwangbo királyné.
Ő a menyem hatodik unokatestvére, Su.
Igen.
Ó... bizonyára te vagy az a lány, akiről Jeong mesélt nekem.
A lány, aki úgy megverte a 10. herceget?
Már hallottam a tetteidről.
Úgy tudom, jó viszonyt ápolsz a fiaimmal.
Nagyon örvendek, Yu királyné.
Su ajándékkal készült önöknek, felség.
Jaj nekem! Milyen gyönyörű!
Sose láttam még ehhez foghatót!
Ha minden alkalommal használja fürdés közben,
a bőre igazán... puha lesz tőle.
Köszönöm. Örömmel használom majd.
Önnek is hoztunk, Yu királyné.
Nekem is?
Tudom, mennyire kedveli az illatos portékát.
Kérem, fogadja szeretettel!
Hwangbo királyné, igazán jóravaló menye van.
Milyen kár, hogy nincsenek gyermekei.
Más hiányossága nem is volna.
A mondás úgy tartja, hogy nagy áldás nem érkezik könnyedén.
Értékelem az aggodalmát.
A király megérkezett.
Ez Taejo Wang Geon! Taejo Wang Geon!
Taejo Wang Geon, aki Korjót alapította!
Eddig csak tévés sorozatokban láttam őt, most pedig itt áll előttem!
De király!
Hát megérkezett, felség!
Úgy tűnik, kellemesen elbeszélgettetek.
Hallottam, hogy nem érzed jól magad.
Most, hogy megtudtam, hogy felséged aggódott értem, úgy érzem, teljesen meggyógyultam.
Lehetséges volna, hogy ő az a lány, aki összeverekedett Eunnal?
Mindössze játszottak...
A herceg arca megsérült!
Eldurvult a játék.
Hogy lehet, hogy ez az aranyos és szép lányka így összeverekedett Eunnal?
Halálos bűnt követtem el!
Félsz a királyodtól?
Szedd össze magad!
Egy zsarnok mások félelmeiből táplálkozik,
míg egy jó és bölcs királyt az erény vezérli.
Felséged jó és bölcs király, ezért nem félek.
Jó és bölcs király vagyok?
Miért gondolod, hogy jó és bölcs király vagyok?
Azt remélted, hogy hízelgéssel majd elkerülheted a büntetést?
Léci! Léci! Léci! Léci!
Találj ki valamit! Muszáj gondolkoznod!
Nos...
Három országot egyesített, és új birodalmat alapított.
Nem nyomta el a meghódított országok népét,
hanem magas rangú tisztségekkel jutalmazta őket.
Valamint... valamint... mi volt még?
Balhe, Balhe!
Balhe országa eltűnt ugyan, de felséged hű maradt az elveihez.
~ királyság a Koreai-félsziget északi részén, a későbbi Csin-dinasztia és mandzsu birodalom kiindulópontja ~
Felséged ezért jó és bölcs király.
Nagyon okos gyermek!
Általános iskolai történelem tanár úr,
sajnálom, amiért úgy átkoztam önt, amiért ezeket akkoriban be kellett magolni!
Köszönöm! Legyen áldott!
Látom, nem a verekedés az egyedüli, amihez értesz.
Ajándékozzanak neki egy perzsa szőnyeget!
Igenis, felség.
Egy ilyen drága szőnyeget!
Micsoda megtiszteltetés ez számára!
Su... illő lenne megköszönnöd...
Hálásan köszönöm, felség!
Jaj, hol van itt a vécé?
Olyan ideges voltam ott velük! A gyomrom kinyír!
Hol van a vécé? Hol?
Hol van? Hol van?
Nocsak!
Nahát!
Mit keresel itt? Ide neked tilos a belépés.
Teljesen új ember lett fenségedből.
Most már mindenki láthatja, hogy herceg.
Annak születtem. Már eddig is herceg voltam.
Na és te?
Azért jöttél, hogy megint meglesd az embereket?
Ajándékot hoztam a királynénak,
a 8. herceg pedig megengedte, hogy elkísérjem őt a palotába.
Jól érzi itt magát?
Hát persze.
Hiszen te is megmondtad, hogy itt él az édesanyám a testvéreimmel.
Ó, értem.
Túslágosan is hatalmas ez a palota.
Találkozik egyáltalán a szüleivel minden nap?
Itt maradhattál, ahogy kívántad. Azt hiszed, megkapod majd, amit akarsz?
Jószándékom jeléül küldtelek el Sindzsuba, hogy ott örökbe fogadhassanak.
De te képtelen voltál ott maradni.
Haszontalan gyermek vagy!
Ugyanabban az évben születtél, mit Uk öcséd, de a nyomába sem érsz!
Egy dologhoz értesz csupán, a gyilkoláshoz.
Nem tudsz te semmit, mégis hogy gondolod, hogy majd képes leszel a palotában élni?
Hálás vagyok az aggodalmáért.
Minden igyekezetemmel azon leszek,
hogy ne terheljem a jelenlétemmel, édesanyám.
Tényleg ő volna az anyja?
De szörnyű volt ezt hallani...
Szólnom kellett volna neki, hogy eljöttem?
Ugyan mi lehet fontosabb annál, hogy az ember gondoskodik az egészségéről?
Van odakinn valaki?
Azonnal hívjanak orvost!
Valamit mondanom kell, felség!
Gyermekem...!
Az esküvőnk napján azt mondta, hogy rendkívüli erő forrása vagyok a herceg számára.
Azt ígérte, hogy később teljesíti majd egy kívánságomat.
Azt mondta, nem számít, milyen bonyolult kérés lesz, mindenképpen segíteni fog.
Gyermekem, mit tehetek érted?
Kérem...
Fogadja el Haesut a herceg új feleségeként!
Hiszen tudja...
Már nincs sok időm hátra.
Hát megérkezett, fenség!
Jimong. Édesanyámhoz jöttem látogatóba.
Uram! Megismer, ugye?
Hogyan?
Már találkoztam önnel korábban!
Még... ittunk is egyet közösen!
Mi ez az elképesztő történet?
Su, már találkoztál a csillagjósunkkal, Choi Jimonggal?
Hát persze!
Uram, tényleg nem ismer fel?
Már mindenhol kerestem!
De én nem ismerem önt, úrnőm.
Most tudtam meg, hogy ön 8. herceg feleségének unokatestvére.
Akkoriban nem így néztem ki!
Nem Korjóban történt!
Hanem nagyjából 1000 év múlva, a jövőben!
1000 év múlva a tavi parkban!
Vigyázzon, mit mond!
Tessék?
A palotában...
Mindig vigyáznia kell azzal, amit mond!
Olyan hely ez, ahol veszélyes lehet, ha az ember szabadon beszél bármiről.
Különösen, ha annak köze van a trónhoz vagy a királyi családhoz.
Ha úgy esett, hogy itt kell élnie, alkalmazkodnia kellene az itteni illemhez.
Az élete attól még nem fog megváltozni, mert azt akarja.
Szóval te és Choi Jimong már ismeritek egymást?
Azt hittem, ismerem őt, de tévedtem.
Értem...
Várjon!
Ezt önnek készítettem, amikor a királynék szappanját főztem.
Sok mindenért kell köszönetet mondanom.
Hiszen még verseket is tanított nekem.
Köszönöm...
Nos, akkor tudod, hogy mit jelentett az a vers?
Persze.
Egy zöld fűzfa áll a víz partján.
Egy férfi boldog, és énekel.
Szép vers volt.
Igen. Akkor neked is adnod kellene nekem egy verset válaszként.
Hogyan?
Az illem úgy tartja, hogy egy versre egy verssel kell válaszolni.
Írsz nekem valamit, amit kedvelsz?
Ó...
Persze...
Már megint elrontottad!
A fehér rész a papír! A fekete az írásjel!
Valamit ismernem kell, ha le akarom másolni!
Ha így haladok, meg fogok bolondulni!
Mégis hogyan válaszoljak neki?
Jaj, most mit csináljak?
Nem kellett volna azt színlelnem, hogy tudok neki válaszolni!
Ne már!
Elég! Komolyan mondom!
Su!
Mit keresel itt? Azért jöttél, hogy velem találkozz?
Nem, nem erről van szó. Valamit el kellett hoznom ide.
Talán valami ennivalót?
Ez az?
Igen.
Én... egy verset tanítottam neki, és kértem, hogy ő is egy költeménnyel válaszoljon.
- Most elmehetsz. - Értem.
Uk bátyám...
Nézzük meg, mit válaszolt Su!
Várj...!
Ez meg mi? Most írt valamit, vagy rajzolt?
Bolondok! Adjátok ide!
Uk, te tudod, hogy mi ez?
Nos...
Nem, hogyan kell ezt...?
Ezek most írásjelek, vagy az egész egy rajz?
Van ötleted?
Na és te mit mondasz, So bátyám?
Emeld fel a karjaidat!
Az ég felé...
Nyisd ki a szádat!
Kör alakúra!
Tessék! Meg is van.
So, ez nevetséges!
Igaza van! Tényleg ez az!
- Teljesen igaza van! - Hadd nézzem!
Nézzétek meg mind!
Ez egy arc, ami lelkesen nevet.
Ó, egy mosolygó arc!
Bizonyára nagyon tetszett neki Uk verse.
Hadd próbáljam meg én is!
Te is próbáld ki! Gyere!
Állj meg!
Megállni!
Mit művelsz?
Hogyan?
Hogy tehetted ezt Myeonghival?
Hiszen tudod, milyen ember ő!
Tudod, mit érez Uk bátyám iránt! Kinek képzeled magad, hogy így viselkedj vele?
Mit tettem, hogy így bánik velem?
Hogy mit tettél?
Lopva egymásra néztek!
Amikor egymáshoz ér a kezetek, napokon át csak ezen rágódsz!
„Vajon miféle ételeket szeret?”
„Mi az, ami mosolyra fakaszthatná?”
Ezek a dolgok bizonyára végig ott motoszkáltak benned!
Minden, amire csak ránézel, őt juttatja eszedbe!
Ez a vágyakozás egymás iránt!
Azt hitted, senki sem fogja észrevenni?
Én látom... és Myeonghi is tud róla.
Myeonghi tud mindenről!
Myeonghi tudja?
Jól figyelj most rám!
Számára nincs senki más, csak Uk bátyám!
Ő mindig is csak Ukot szerette.
De ha te... ha te fájdalmat okozol neki...
Azt nem fogom tétlenül végignézni!
Sajnálom, hogy hallanod kellett ezt.
Az én hibám.
Megígértem, hogy nem leszek a terhére.
Mégis én lettem a legnehezebb teher fenséged számára.
Nem a te hibád, Su.
Én írtam neked a verset.
És elfogadtam válaszként a tiédet.
Megpróbáltalak megnevettetni. Mindenről én tehetek...
Minden az én hibám.
Ne magad okold emiatt! Kérlek, ne tedd!
Tudtam, hogy az emberi érzések veszélyes játékot űzhetnek velünk.
Azt színleltem, hogy nem vettem észre, és reméltem, hogy minden majd megoldódik magától.
Megérintettem a kezét...
És aznap este kijöttem a szobámból...
Az én hibám volt...
Kérlek...
Ne mondj ilyet!
Mindig, amikor fenségeddel vagyok...
Sírnom kell.
Bocsásson meg...!
Úgy gondoltam, szüksége lehet egy új párnára, ezért hímeztem egyet felségednek.
A mennyek királya lehetek, hogy ilyen szépséges párnán aludhatok majd!
A hímzést illetően még sokat kell tanulnom.
Azt beszélik, ha egy apának lánya van, hajlamos az ostoba döntésekre.
Én is ilyen vagyok.
Olyan gyönyörű, ifjú hölgy lett belőled! Hogyan tudnálak én bárkihez is hozzáadni?
Biztos vagyok benne, hogy felséged jó embert választ majd társamul.
Szeretném, ha boldogan élhetnél, mint a legidősebb lányom.
Bár olyan kár, hogy csak ritkán láthatom őt.
Hiszen Nakrang hercegnő férjez ment, és boldogan él, ahol most van, nem igaz?
~ Yu királyné legidősebb lánya, Yo, So és Jeong hercegek édestestvére ~
Vagyis felséged azt szeretné, hogy én is távol éljek a palotától?
Miért? Te nem ezt szeretnéd?
Ha felséged választja meg a helyet számomra, szívesen megyek, bárhol legyen is az.
Várni fogom, hogy megfelelő társat találjon nekem, felség.
Yeonhwa, hogy lehet, hogy bármit is mondasz, abban mindig kedvemet lelem?
Idős koromra te lettél örömöm legnagyobb forrása.
Köszönöm.
So!
Igen?
Még mindig szokatlan, hogy a palotában látlak.
Még én sem érzem úgy, hogy ezek az én ruháim lennének...
Bizonyára édesapánkhoz jöttél.
Valóban.
Őfelsége úgy tervezi, hogy férjhez ad valakihez.
Tényleg? Kiválasztott már valakit?
Valójában...
Miért? Csak nem gondolod, hogy majd hozzád adja őt?
Ne is fáradj, felesleges ilyesmiben reménykedned!
Az talán meglepett mindenkit, hogy a király megengedte, hogy a palotában maradj.
De sosem fogja hagyni, hogy egy hozzád hasonló ember kapja meg az ő becses lányát.
Fogadjunk talán?
Van olyan bolond, aki képes lenne ilyesmire fogadni?
Akkor kérdezzük meg Yeonhwát!
Vajon neki volna bátorsága egy életen át ezt a rusnya arcot nézni?
Nem nagyszerű hitvesre vágyok.
Olyan társat szeretnék, aki megbecsül majd engem.
Aki számára sokat jelentek.
Ahhoz tudnia kell, pontosan milyen becses is vagy.
Yeonhwa, én úgy bánnék veled, akár az ország királynéjával.
Te mindig is nagylelkű voltál velem.
Na és te, So?
Ugye nem arra kérsz, hogy becsüljem meg, mennyit is érsz valójában?
Ahelyett, hogy becses nőt választanék, inkább olyat akarok, aki számára én vagyok fontos.
Valakit, akinek nem számít, milyen rusnya is az arcom.
Csak a szája jár.
Mindig ezzel kérkedik.
Pedig nem más ő, mint egy vergődő állat.
Hát nem lenne szórakoztató megszelidíteni egy állatot?
Néha elgondolkozok ezen.
Myeonghi!
Myeonghi, jól vagy?
Chaeryeong! Chaeryeong! Chaeryeong!
Hall engem valaki? Chaeryeong!
Su!
Mondd...
Mit érzel a herceg iránt?
Olyan ostoba vagy...
Mindketten olyan ostobák vagytok!
Megtennéd,
hogy kifestesz engem?
Hogyan?
Az ő kedvéért.
Azt szeretném, ha gyönyörű nőként emlékezhetne rám...
Myeonghi...
Su...
Hajlamos vagy belázasodni, és könnyen meg tudsz fázni.
Ezért mindig legyen nálad mézbe áztatott gyömbér!
A királyi család hajlékának közelében élsz.
Mindig vigyázz arra, mit mondasz és teszel!
Folyton csak aggódok az irányíthatatlan természeted miatt...
Ami pedig a herceget illeti...
Szeretném, ha hímeznél neki egy párnát.
Sok gond nyomasztja őt.
Szeretném, ha legalább álmában kényelmesen pihenhetne.
Kérlek,
vigyázz rá!
Fenség! Fenség!
- Su... - Myeonghiról van szó...
Látni szeretné fenségedet! Kérem, siessen!
Kedvesem, azt hiszem, vissza kellene fordulnunk...
Sétálni akartam fenségeddel...
Látni szerettem volna a havat.
Emlékszik még?
Emlékszik rá, mikor először találkoztunk?
Tudtam, hogy terhet jelentenék majd fenséged számára.
Mégis makacsul ragaszkodtam az esküvőhöz.
Fenségedet kirúgták a palotából.
Kegyvesztett herceg volt, akinek levágták a szárnyait.
Szerettem volna én magam segíteni fenségednek, hogy újra szárnyalhasson.
Kedvesem...
Miért gondolod, hogy nem tudom, miként éreztél irántam?
Most...
Arra szeretném kérni fenségedet,
hogy vigyázzon Sura.
Gondoljon a fenséged iránti érzéseimre!
Kérem, hogy Sut...
Ezt a gyermeket...
Kedvesem? Kedvesem!
Kedvesem...
Nem tudtam elfelejteni,
amit korábban mondtál.
Azt mondtad,
hogy nem szeretlek téged.
Kedvesem, én...
Nem kell... mondania semmit.
De...
Emiatt én... csak még jobban szerethettem fenségedet.
Nekem ennyi elegendő volt.
Myeonghi...!
Ne zavard meg úrnőd álmát...!
Magyar felirat: Brigi (brigichan@hotmail.com)
Angol felirat: DramaFever
http://yisanprojekt.hu/
Ez egy ingyenes fansub, rajongóktól rajongóknak. Kereskedelmi forgalomba NEM hozható!
This is a FREE fansub. NOT for SALE!!! Get it for FREE @ d-addicts.com