Magyar felirat: Brigi (brigichan@hotmail.com)
Hát tudta?
Igen.
Azt akarja mondani,
hogy ott a kertben is...?
Tudott mindent, és így akart gúnyolódni velem?
Hong Samnom a neve.
Most a palotában él.
A hitelezői eladták őt, hogy így rendezze a tartozását.
Sajnálom.
De nem azért tettem, mert tiszteletlenül akartam bánni veled.
Először fel voltam háborodva,
majd elöntött a boldogság, utána pedig nem tudtam,
hogy mondjam el neked.
Amikor én kényelmesen üldögéltem,
neked gyalogolnod kellett.
Mikor sétáltam,
addig tartottad a napernyőt, míg a karod bírta.
Én selyempárnán ültem,
te viszont a mocsokban.
Mégis hogy mondhattam volna el magamról, hogy nőként becsben tartottalak?
Eunuch vagyok, aki fenségedet szolgálja,
szóval ez így természetes.
Az viszont nem,
hogy egy férfi így bánjon azzal, akit szeret.
Most pedig...
Úgy bánok majd veled, mint a legdrágább nővel ezen a világon.
Óvlak majd a széltől is,
és megvédelek a nap sugaraitól is.
Nagyon fogok vigyázni rád.
Megengeded?
Igen,
nő vagyok.
Ugyanakkor...
Sohasem éltem nőként.
Mostantól élhetsz így!
Nem lehet.
Nem tartozom ide, ahová kerültem,
és olyasmit tettem, amit nem lett volna szabad. Ezért elnézést kérek.
- Nem akarok ártani fenségednek... - Nem hibáztatlak téged!
Én vagyok a hibás, amiért nem jöttem rá hamarabb!
- Ezért...! - Fenség.
Nekem most mennem kell... az Eunuch Növendékek Hivatalába.
Most pedig...
Úgy bánok majd veled, mint a legdrágább nővel ezen a világon.
Igen,
nő vagyok.
Ugyanakkor...
Sohasem éltem nőként.
Az a hír járja, hogy Hong Gyeongnae lánya még életben van.
Ha ez igaz,
meg kell őt találnunk,
mielőtt Kim miniszterelnök rá nem bukkan!
Mások is keresik már őket, ezért nem késlekedhetünk!
Ők segítenek majd újra egyesíteni erőinket.
Ugyan, most miért mondod ezt?
Kedvellek, Kim testőr!
~ 9. fejezet: A pillanat, mikor a szív megnyílik ~
Mondd csak, Byeongyeon, foglalkoztat valami?
Nem.
Csupán egy kérdés.
Mi volna az?
Mielőtt eunuch lett belőled, mivel foglalkoztál?
Nem meséltem még,
hogy egy színésztársulat tagja voltam?
Na és az előtt?
Az édesanyámmal éltem.
Mi történt az apáddal?
Azt mondták, meghalt,
mikor még nagyon kicsi voltam.
Még csak nem is tudom a nevét.
Számomra mindössze...
Édesanyám emléke maradt.
Biztos nem volt könnyű...
Hogy jutott ez most hirtelen eszedbe?
Mondd...
Kedveled még a palotát?
Hong Samnom, mi ez az őrültség?
Ki se látszunk a munkából, mert a trónörökösnek rengeteg a dolga!
Sajnálom, uram...
Azt hittem, te sokáig kitartasz majd.
Mi a baj? Nem bírod?
Áthelyeztesselek?
Őfensége jóváhagyása nélkül nem üresedhet meg a pozíciója.
Megpróbálhatnám én betölteni a megüresedő helyet.
Én is beszállhatok?
Fogalmatok sincs erről az egészről!
Miután a trónörökösből régens lett,
egyik miniszter sem jelent meg előtte a tanácskozásokon.
Nem megmondtam neked?
Előre megmondtam, hogy ez a régens-dolog lesz a veszte, ha nem teljesít jól! Nem emlékszel?
Seong eunuch!
Hallottad ezt?
A tetteid bírálat tárgyává tették a herceget!
Megértettem, uram.
Felség! A vidéki nemesurak számára csupán ez a három évente megtartott vizsga az egyetlen lehetőség,
hogy bizonyítsák rátermettségüket!
Kérem, tartsuk meg az államigazgatási vizsgát, ahogy terveztük,
hogy megmutathassuk, mi mindent tanultunk!
Kérem, legyen megértő velünk, felség!
Hát nem érzi a tanulók bánatát,
akik csakis a vizsgára vártak?
Hercegem.
Nincs rá mód, hogy vigaszt nyújtsunk számukra?
Ha valaki előtt szabaddá teszünk egy utat, az út végén váró kaput is ki kell nyitnunk előtte.
Hogyan nevezhetnénk ezt a viszgát lehetőségnek,
mikor már előre el van döntve, kik fognak megfelelni a vizsgán?
Kérem, lássa be!
Százak jövője függ fenséged szeszélyeitől!
~ Keleti Palota ~
Nem látom Hong eunuchot.
Pont erről szerettem volna beszélni fenségeddel.
Eddig mindig olyan nagy becsben tartotta őt.
Miért szidta őt meg ennyire?
Miért?
Talán nem volt hajlandó idejönni dolgozni?
Igen, fenség.
Minden nehéz feladatot magára vállalt, csak hogy távol lehessen a Keleti Palotától.
És?
Hol van most?
Elszámolok 10-ig, addig mindenki bújjon el!
Egy!
Fenség!
Elfogyott a füzete és az ecsete?
Hoztam önnek újat.
Ó, most épp játszanak?
Akkor addig várok, menjen csak, és bújjon el!
Most jövök!
Fenség! Jöjjön elő!
Fenség! Merre van?
Jang eunuch már mondta.
Próbálsz elszökni előlem?
Igen.
Na és miért?
Megtévesztettem az Eunuch Növendékek Hivatalát és a palota minden lakóját.
Mostanra fenséged is tud mindent.
Nem tudtam, hogyan nézhetnék újra a szemébe.
Elbizonytalanodtam.
Hát nem veszed észre,
hogy nem az eunuchhoz, hanem a lányhoz próbálok közelebb kerülni?
Hát fenséged sem érti?
Ilyen alacsony sorból származó emberként a palota szabályai ellen szegülve azt színleltem,
hogy férfi vagyok. Mégis hogy máshogy maradhatnék fenséged mellet, ha nem eunuchként?
Ez...
- Fenség! - Fenség!
Még mindig nem találtátok meg a hercegnőt?
Nem! Többször is kiabáltam neki, hogy jöjjön elő, de nem tette!
Hol láttátok őt utoljára?
- Fenség! - Fenség!
Fenség!
Fenség?
Fenség, én vagyok az, Hong eunuch!
Fenség!
Fenség! Jól van?
Fenség!
Még segítségért sem tudott kiáltani...
Hogy félhetett szegénykém...
Úgy örülök, hogy Hong eunuch megtalálta őt...!
Régebben olyan vidám volt, és egész nap csicsergett, akár egy kismadár.
Mennyire bosszanthatja őt, hogy nem tud beszélni.
Képes volt újra mosolyogni és ennyire meggyógyulni, mert fenséged megtanította őt írni.
~ 3 évvel korábban ~
Egyszer fogom csak leírni,
ezért próbáld meg kitalálni!
Ezúttal... a kedvenc évszakodat fogom leírni.
Még mindig nem emlékszik semmire arról a napról...?
Nem.
Olyan kicsike volt még, bizonyára nehéz volt számára megbirkózni azzal a betegséggel,
látva, hogy kitörölte annak a lázasan töltött, pár napnak minden emlékét...
Yunseong.
Hová ilyen sietősen?
A palotába indultam.
Hogyan? A palotába?
Mindenki megtagadta a munkát, hogy móresre tanítsuk a trónörököst. Mire véljem hát ezt?
Pont ezért akarok a palotába menni.
Hogy merészeled?
Yunseong!
Megsajnáltad a herceget, akivel egykor barátok voltatok?
Hiszek abban, hogy helyesen döntött.
Igaz.
Először mindenki azt hiszi, hogy az igazságosság a jó út.
Ugyanakkor...
Nem mindig az a legjobb a nép számára, ami igazságos.
Hogy őszinte legyek, ezzel nem értek egyet.
Mégis mennyiben válik az a nép hasznára,
ha tovább terjeszkedik családunk befolyása?
Azt hiszed talán, békésen együtt tudunk élni velük pusztán úgy, hogy megosztozunk a hatalmon?
Az csak felesleges összezördüléseket okozna.
A politika lényege nem az, hogy összebarátkozzunk a néppel.
Azoknak, akik hatalommal bírnak, uralkodniuk kell felettük, és irányítani a népet!
Sógorságba kerülni Jo miniszter úrral szintén egy ilyen módja hatalmunk fenntartásának?
Pontosan.
Kérem, találjon erre más megoldást!
Csak ezért nem akarom feleségül venni a lányát!
Olyan nőt akarok választani társamul, akivel el tudok beszélgetni,
és akivel megoszthatom az érzéseimet!
Most pedig bocsásson meg, nagyapám!
Gyakran járok a piaci könyvárushoz,
ezért a hercegnőtől kaptam kölcsön néhány könyvet a Királyi Könyvtárból.
Ó, tényleg... Hiszen mondta, hogy szeret olvasni.
De... nem ez az egyetlen oka annak, hogy a palotába járok.
Hogyan?
A férfi, akiről korábban meséltem,
ebben a palotában él,
és az ön közelében tartózkodik.
A trónörökös az!
Miért hallgat?
Nagyon megleptem talán?
Igen, kissé meglepődtem...
Csak annyit mond, amennyit feltétlenül szükséges, aztán magamra hagy.
Annyi kifogást kellett már találnom arra, épp miért találkozunk, hogy egészen elfáradtam.
Ó! Ilyet már én is láttam!
Azt beszélik, hogy ha valakivel ilyen karláncot hordanak,
akkor újra találkozni fognak, még akkor is, ha elszakadnak egymástól.
Nem is tudtam, hogy ilyen jelentéssel bír...
Anélkül kapta, hogy ismerte volna a valódi jelentését?
Bárkitől is kapta, ugyanilyen elkeseredetten próbálkozhat, mint én,
ha egy férfinek ilyen ajándékot ad.
Most pedig...
Úgy bánok majd veled, mint a legdrágább nővel ezen a világon.
- Próbáld meg! - Most én jövök!
Ebben nagyon jó vagyok!
Te jössz!
Meddig kell még fiúként élnem?
Halkabban!
10 éves koromig? 20 éves koromig?
Vagy amíg meg nem halok?
Raon!
Még nem jött el az ideje!
Megmondtam, hogy várj még egy kicsit!
Mondd meg, miért!
Mikor fogod végre elmondani?
A halálom napjáig hallgatni fogsz?
Azt hiszem, híre mehetett a fővárosban, hogy nagy a felfordulás a királyi udvarban.
Igen.
Mivel lemondta az államigazgatási vizsgát,
a növendékek napjai állítólag azzal kezdődnek és végződnek, hogy fenséged nevét ócsárolják.
Továbbra is úgy tervezi, hogy különleges vizsgát tart nekik helyette?
Már elkezdtem ezt a csatát.
Nem veszíthet, hiszen fenséged a trónörökös.
A nagyapám azt mondta mindig,
„ha az ember a hitvesével veszekszik, az rövid úton a család bukásához vezet”.
Hogy jutott ez most eszébe...?
Először biztos azt szerette volna,
hogy megoldja az államigazgatási vizsgák hibáit,
és kiválassza ezáltal azokat, akik alkalmasak lesznek támogatni fenségedet.
De mi a helyzet most?
E küzdelem célja...
... a győzelem volna,
vagy a változás?
Nos...
A helyes úton járni sosem könnyű.
Fenség, én vagyok az, Hong eunuch.
Azért jöttem, hogy ma magamról beszéljek egy kicsit,
ezért szóljon csak nyugodtan, ha untatom vele.
Ha nem szeretne megszólalni,
mi lenne, ha kézmozdulatokkal jeleznénk egymásnak?
Így! Ha boldog, akkor így.
Amikor szomorú...
Hagyjuk.
Nem kell válaszolnia, ha kérdezek.
Az az igazság,
hogy én magam is nagyon sok dolgot rejtegetek.
Nem tudom, fenséged esetében miről van szó,
de azt hiszem, kicsit talán megértem, hogyan érezheti magát.
Mert...
Én is csapdába estem.
Kénytelen vagyok rejtőzködni,
de reszketek a félelemtől,
hogy valaki kinyitja majd az ajtót,
és rájön minden titkomra.
Vajon mikor leszünk képesek...
... magunktól kinyitni az ajtót, és önként kilépni rajta?
Milyen érzés itt lenni?
A palota minden részlege sürgős ügyekkel bajlódik,
de itt minden olyan csendes, nem igaz?
Azért kéretett ide, mert kíváncsi rá, hogy érzem magam?
Megtartjuk az államigazgatási vizsgát, ahogy terveztük,
így hát miért nem tér vissza mindenki a pozíciójára?
Komolyan gondolja ezt?
Azt hiszi talán, hogy hazudok?
Új vizsgát akartam kiírni,
pusztán azért, hogy elérjük az államigazgatási vizsga valódi célját,
vagyis hogy a legmegfelelőbb embereket találhassuk meg általa.
Nem az volt a célom, hogy az ország ügyeit ezzel akadályozzam,
és hatalmi harcokat okozzak a hivatalnokok közt.
Fenség...
Helytelen megoldás pusztán azért figyelmen kívül hagyni a folyamatot,
hogy elérje vele a céljait.
Ha hajlandó lenne bölcs döntést hozni,
és úgy folytatni mindent, ahogy azt szükséges,
akkor mind azonnal visszatérnénk,
és szolgálnánk fenségedet.
Ne aggódjon!
Megtartom az államigazgatási vizsgát, ahogy kívánja.
Ez a vizsgakérdés!
[Kinek az országa Csoszun?]
De hiszen...!
A trónörökös megérkezett!
Ez a vizsgakérdés!
Ez meg mi?
Két szembenálló fél hogyan győzze meg egymást?
Nincs előre megírt válasz.
Győzzenek meg a javaslataikkal!
Kíváncsian várom sokszínű és újszerű ötleteiket,
országunk jövője érdekében!
Folytassák!
Két szembenálló fél...
Nagyon ügyesen csinálod,
hogy sose fussunk össze egy helyen.
Mindenkinél jobban ismersz engem,
ezért ha te elbújsz,
esélyem sincs megtalálni téged.
Túl sok szem,
és túl sok fül figyeli önt, fenség.
Ha velem van,
egy perc nyugta sem lesz.
Akkor...
Azt hiszed talán, akkor nyugtom lesz,
ha te nem vagy mellettem?
Fenség...
Amikor eunuchként ön mellett szolgáltam,
legalább néha úgy éreztem,
hasznos munkát végzek.
Mostanra azonban...
Ezt már nem érzem.
Félek,
hogy veszélybe sodrom majd fenségedet,
vagy hogy ártok majd önnek.
Túlságosan is félek ahhoz,
hogy akár egy lépést is fenséged irányába tegyek.
Szégyenteljes dolog ilyet kérnem öntől,
de ha megengedné, hogy elhagyjam a palotát,
azért örökre hálás lennék.
Kérem, bocsásson meg, fenség!
Tényeg... ezt akarod?
Igen, fenség.
Ezernyi dolog van,
amit meg tudnék és akarnék tenni érted.
De te másra sem vágysz, csak hogy megszabadulj tőlem...?
Az első és egyben utolsó kívánságod az,
hogy engedjelek el, hogy ne kelljen többé látnod engem?
Így van.
Értem.
Most elmehetsz.
~ 3 évvel korábban ~
Mi az?
Mit próbált eljuttatni a trónörökösnek?
Van esetleg valami, amiről nem akarja, hogy a herceg tudomást szerezzen?
Ha azt képzeli,
hogy a halálom árán eltitkolhatja az igazságot,
akkor tegyen belátása szerint!
Én...
Itt maradok,
még ha...
... meg is kell halnom!
És mindenki előtt felfedem majd,
miért kellett a néhai királynénak...
... ilyen igazságtalanul meghalnia!
- Fenség! - Fenség!
Hogyan? Nem esett baja?
Nem, fenség. Szerencsére semmi baja.
Menjünk Park ágyas palotájába!
Fenség, miért ment vissza oda?
Csak azért kérdezem, mert olyan váratlanul tűnt el,
de ha nem akar, nem kell válaszolnia.
Azt mondta, kíváncsi rá,
mikor leszünk képesek saját magunk kilépni azon az ajtón, és távozni.
Megbántam.
Azt kellett volna színlelnem, hogy nem tudok róla.
Ha tudtam volna, hogy emiatt folyton csak a szökésen jár majd az eszed...
Ha tudtam volna,
nem küszködtem volna az érzéseimmel,
akár nő vagy, akár eunuch.
Csak az járt volna a fejemben,
hogy miként... tarthatnálak minél tovább magam mellett.
Nem ismertem fel az érzéseidet.
Bocsáss meg ezért!
Minden jót kívánok,
fenség.
Ugyanakkor...
A történtek ellenére...
Nem tudnál mégis velem maradni?
Nem tudnál itt maradni,
közvetlenül... mellettem?
Jaj, uram, kész felnőtt!
Nem is reméltem, hogy átmegy majd a vizsgán!
Dalbong.
Elboldogulok majd a palotában nélküled?
A „Mongmyeok-hegyi kisasszonnyal” vigyáznia kell majd!
A hercegnő nem ismeri az arcomat!
Óvatosnak kell lennie, nehogy elkapják!
Úgy lesz.
Hadd öleljelek meg!
Várj!
- Te erre! - Igenis, uram!
Én majd arra!
Nem, erre...!
Fenség...!
Nem esett baja?
Jól vagyok.
Ki lehetett ez a nő? Ismerősnek tűnik az arca...
Szívtelennek tűnik, és olyan rideg tekintetűnek.
Egy kisasszony legyen olyan, akár a hercegnő,
olyan kellemesen dundi vonásokkal!
Miért csinálja ezt velem, uram...?
- Most menj! - Ez fájt...!
A vizsga rendben lezajlott.
Hallottam, hogy aznap megváltoztatta a kérdést,
és saját maga fogalmazta meg a végső vizsgafeladatot.
Annak ellenére, hogy igazságossá akartam tenni a vizsgát,
a felvételt nyerő 33 fiatalember közül 7 az ön családjából származik.
Meglepett, hogy a családjában ennyi tehetséges jelentkező adódott.
Fenséged oly nagylelkűen beszél a családomról.
Ezért hálás vagyok önnek.
Megígérem önnek,
hogy továbbra is tartani fogom magam az elveimhez,
és se csalást, se fortélyt nem fogadok el,
hogy tényleg csak azokat választhassam ki,
akik saját tehetségük révén arra alkalmasnak találtattak.
Szóval minden miniszter visszatért a posztjára?
Igen, felség.
Azóta mindannyian részt vettek mindegyik tanácskozáson.
Ez megnyugtató.
Főeunuch...
Tudja, miért lett belőlem ilyen uralkodásra alkalmatlan király?
Mert nem volt mellettem senki, aki támogathatott volna.
A saját embereim.
Kérem, ne mondja ezt, fenség...
Pedig így van.
Nincs senki, akiben megbízhatnék ebben a palotában.
Mind a hat miniszter, a katonai parancsnokok,
a felügyelők, és még a döntéseimet ellenőrző hivatalnokok is... mind Kim miniszterelnök emberei!
Nem hagyhatom, hogy a herceg is ugyanerre a sorsra jusson!
Olyan embereket kell találnunk, akik őszintén hűségesek hozzá!
Han eunuch!
Kezdjék meg az előkészületeket a herceg esküvőjéhez!
Fenség, hová megyünk?
Nos?
Fenség...
Hasznos volt, hogy megtanítottál írni.
De a kézjelek, melyeket Hong eunuch tanított nekem, még jobbak.
Ha a palotában mindenki megtanulja ezeket a kézjeleket,
akkor már nem volna szükséged erre a füzetre,
hiszen akkor mindenki értené, mit szeretnél mondani.
Akkor kérlek, tanítsd meg nekem!
Én...
... kedvellek...
... téged.
Nem...
Szeretlek téged.
Ezért kérlek...
Hong eunuch, milyen mozdulatot használjak,
hogy arra kérek valakit, hogy ne menjen el?
Mit szólna ehhez?
Kérem, nézze!
Kérlek, ne hagyj el!
Maradj velem!
Fenség, ez mit jelent?
Azt jelenti, hogy menjetek távolabb!
Értem, fenség!
Vajon mikor leszünk képesek...
... magunktól kinyitni az ajtót, és önként kilépni rajta?
Mondd meg, miért!
Mikor fogod végre elmondani?
10 éves koromra? 20 éves koromra?
A halálom napjáig hallgatni fogsz?
Amíg képes nem leszel egyedül vigyázni magadra!
Amíg elég nagy nem leszel ahhoz, hogy nélkülem is boldogulj!
Akkor már élhetsz lányként!
A történtek ellenére...
Nem tudnál mégis velem maradni?
Nem tudnál itt maradni,
közvetlenül... mellettem?
Anya...
Most már jó lesz, ugye?
Az elmúlt 10 évben... elboldogultam nélküled.
Felnőttem, és immár képes vagyok... megvédeni magam.
Így, lányként... hogyan szólíthatlak?
A nevem Hong Raon,
fenség.
Hong Raon.
Raon...
Magyar felirat: Brigi (brigichan@hotmail.com)
Angol felirat: VIU
http://yisanprojekt.hu/
Ez egy ingyenes fansub, rajongóktól rajongóknak. Kereskedelmi forgalomba NEM hozható!
This is a FREE fansub. NOT for SALE!!! Get it for FREE @ d-addicts.com