Magyar felirat: Brigi (brigichan@hotmail.com)
Nem értem én ezeket a mai fiatalokat...
Amikor én idekerültem, olyan nehéz volt felvételt nyerni a palotába.
Hát nem bosszantó?
Ha leírt volna valamit, átment volna a vizsgán,
helyette azonban beadott egy üres lapot,
és azt mondta, nem tudta a választ a kérdésre.
Mikor fogja elhagyni a palotát?
Ma délután fogják kikísérni őt a palotából.
Mi volt a kérdése?
Fenség!
Valahova sürgősen velem kell jönnie!
Hogyan?
A hercegnővel?
Halálos bűnt követtem el!
Tehát tisztában vagy vele.
Fenség...!
Rendben.
Teljesítem a kívánságod!
Megállni!
Fenség...!
Így csak megvágnád vele a kezed.
Add azt ide nekem!
Bátyám...
Mire várnak még?
Vigyétek őt a törvényszék elé!
- Igenis! - Igenis!
A törvényszék elé?
Hiszen onnan 10 emberből 9 holtan távozik, nem?
Meg kell tudnunk, mit tett azokkal a szerelmes levelekkel,
melyeket azzal a Jeong nevű férfival váltottál.
De akkor... mindenki tudomást szerez majd erről!
Megkérem őfelségét, hogy kemény büntetést szabjon ki rá.
Hogyan? Elmondod édesapánknak is?
Vigyék innen őt!
- Igenis, fenség! - Igenis, fenség!
Kérlek, ne tedd!
Nem szeretném, ha túlságosan felfújnánk a dolgot!
Akkor...
Mihez kezdjünk vele?
Attól jobban éreznéd magad, ha itt és most végeznél vele?
Te nem olyan ember vagy, aki képes lenne ártani másoknak.
Menjünk...
Fenség!
Minden az én hibám!
Nem gondoltam át,
mekkora fájdalmat okozhat valakinek az,
ha más nevében szerelmes levelet írok.
A legőszintébben...
… bocsánatot kérek!
Miért nem mondta el neki?
Idővel úgyis rá fog jönni.
Pont azért, mert idővel rá fog jönni.
Akkor belőle is a szolgálóim egyike lesz csupán.
Szomorú érzés lesz, ha ugyanígy néz majd rám, mint ők.
Figyelmet kérek! Megkaptuk válaszaitok kiértékelését.
Aki a nevét hallja, lépjen elő, és vegye át az eredményt!
Minden rendben! Végre mindennek vége!
„Mindenki a lábai előtt hever, és bármit megkaphat, amit csak akar,”
„mégis úgy tűnik, vágyakozik valami után.”
„Egy hozzám hasonló senki hogyan lenne képes kitölteni ezt az űrt?”
Lehet, hogy soha nem kellett még éheznie,
de abban biztos vagyok, hogy a szíve sokszor vágyott már szeretetre.
Ebben az országban én ismerem a szív dolgait a legjobban.
Ezt én, Hong Samnom, jó szívem jeléül adom!
[Válasz - Hong Samnom eunuchnövendék]
Fenség, én is le tudom pecsételni. Miért akarja...?
„Megfelelt”?
Miért engedi, hogy üres lappal átengedjék?
Mert szóban már hallottam tőle a választ.
Mi volt a válasz?
Egy csirkecomb!
Következő!
Hong Samnom!
Jelen!
Megfelelt!
Köszönöm! Én...!
Micsoda?
„Megfelelt”? Nem buktam meg, hanem átmentem?
Várjunk! Miért? Hiszen üresen adtam be a lapot!
Hogy mehettem át? Miért?
Együttérzek veled...
Egyszerűen nem értem én a trónörököst...
A trönörök-...?
Ez a kérdés... a trónörökösről szólt?
Hong Samnom. A Jipbokheon Palotába lettél beosztva.
Holnap reggel jelentkezz a helyszínen!
Ha egyszer célba találtok, átmentetek!
A nyílvesszőknek azonban vagy ki kell kerülniük engem,
vagy keresztül kell hatolniuk rajtam.
- Jaj, ne! - Mi lesz, ha megsérül?
Jaj, ne!
Tűz!
Te jó ég!
Ha mindenki megbukik, ma éjjel senki se mehet haza!
Következő! Tűz!
Azt hittem, kiugrik a szívem a helyéről!
Ez semmiség! Korábban akkor nem is láttad őt, mi?
Csak úgy emlegetik, hogy a Kalapos Byeongyeon!
M-már láttam őt!
Olyan csinos abban a kalapjában, amikor a trónörököst kísérgeti!
Igen! Akkor a legcsinosabb, amikor azt a kalapot viseli, ezért is hívják Kalapos Byeongyeonnak!
Ez fura...
Mindig igyekszel úgy intézni a dolgokat, hogy attól te tündökölhess...
Kalapos Byeongyeon...
Ön téved, fenség...
Fenség! Fenség!
Eltalálta?
Ez hihetetlen! Fenség!
Nicsak, kiskutyám...
Ha jön a gazdád, illő volna köszöntened őt!
Ne jöjjön közelebb, különben megint megharapom!
Veszélyes vagyok, mert most nincs jó kedvem.
Ejnye már... Milyen ijesztő!
Kérem, maradjon távol tőle!
Hová indulsz?
A Keleti Palotába. Beszélnem kell a trónörökössel!
Minek?
Meg kell kérdeznem tőle, hogy miért csinálja ezt velem!
El az útból!
Azt hiszed talán, hogy a herceg olyasvalaki, akivel csak úgy találkozhatsz, amikor kedved szottyan hozzá?
Igazuk lehet...
Túlságosan rangján aluli vagyok, nem igaz...?
A herceg tönkretett engem!
Hogy mit csináltam...?
Mit tett veled a herceg?
Nem vagyok alkalmas arra, hogy eunuch legyen belőlem.
De csapdába estem miatta itt, a palotában.
Ha nem vagy alkalmas erre, miért ragaszkodik hozzád?
Az az igazság, hogy szörnyű nagy bűnt követtem el,
és szerintem így akar kínozni engem miatta.
Most mihez kezdjek, hogy ilyen utálattal tekint rám, pedig csak megmentettem az életét?
Megöljem őt, fenség?
Gyertek velem!
Nem is tudtam, hogy a palota ilyen hatalmas!
Azt mondod, nem vagy alkalmas arra, hogy eunuch legyen belőled.
Tessék?
Igen, így van...
Valaki, aki itt született és nevelkedett,
milyen jogon nevezi a palotát az otthonának?
A palota jelenti az otthonát...?
Azt akartam mondani, hogy...
Én még egy helyről sem mondhattam el, hogy az otthonom lenne.
Ha belegondolok, az eddigi életem során egy helyet sem neveztem még az otthonomnak.
De hát miért is olyan fontos ez a szó?
Ahol épp alszok, az az otthonom!
Magát a palotát senki sem kedveli.
De ha megkedvelsz valakit idebenn,
az elviselhetőbbé teszi a mindennapokat.
Igaz ez?
Gondolják, hogy akkor... ez velem is így lesz majd?
~ 3. fejezet: Mögötted állok ~
Felség!
Nagy baj van! Menekülnie kell, felség!
Mi folyik itt?
A lázadók megrohamozták a palotát!
Egy pillanat!
Melyik palotában szolgál?
Nem emlékszem, hogy találkoztunk volna már...
Gyilkos!
2000 ártatlan embert ölt meg!
Nem! Nem!
Ők az ellenségeim! Lázadók!
Azok vére, akik felséged miatt vesztek oda,
könnyként fog lefolyni az ország arcán,
és átokként száll majd vissza önre!
- Gyilkos! - Gyilkos!
- Nem! Nem! - Gyilkos!
- Nem!
- Gyilkos! - Elég! Abbahagyni!
Elég!
[Jipbokheon Pavilon, Park ágyas rezidenciája]
Fenség, Hong eunuch vagyok. Az ön palotájába osztottak be.
Örvendek, Hong eunuch. Kérem, jól viselje majd gondunkat!
Ez csak természetes, fenség.
Jól érzi magát, fenség?
Segítene a lányomnak rendbe tenni a virágoskertet helyettem?
~ Yeongeun hercegnő ~
Hát persze, fenség.
Azt hiszem, a király állapota mostanában folyamatosan romlik.
Bizonyára megint rémálom gyötörte.
Igen. A várandósság miatt nem érzem olyan jól magam, mint korábban,
ő pedig minden éjjel zaklatottan alszik. Lassan már nem bírom.
Nehéz és kimerítő...
Szeretnék külön helyiségben aludni, legalább addig, míg a reggeli rosszullétek nem csillapodnak...
Pont ebben az időszakban szükséges, hogy a közelében maradjon,
és jól szemmel tartsa őt.
Hamarosan nyugodtabb pillanatok köszöntenek majd ránk,
ezért legyen erős, és ne tegyen semmit, ami bajba keverhetné felségedet!
Rendben...
Édesapám...
~ 7 évvel korábban ~
Fenség!
Hát itt van...
Semmi bajom...
Nem érzi jól magát, ugye?
Mondtam, hogy jól vagyok.
Hogyan nyugodhatna drága édesanyám békében,
ha egy ilyen apró sebet sem vagyok képes elviselni?
Értem, fenség.
Elismerésre méltó a lelki ereje.
Ugyanakkor...
A királyné korábban megkért, hogy adjak át önnek egy üzenetet, amikor senki se hallhat minket.
Az édesanyám?
Mi volt ez az üzenet?
Azt mondta, nagy bátorság kell ahhoz,
hogy az ember kimutathassa a könnyeit, ha szomorú.
Arra is megkért, hogy öleljem majd át fenségedet,
ha szomorúság gyötri önt.
Igaz... ez?
Akkor kérem...
Öleljen meg!
Mert...
Nagy most a szívem bánata...
Hát persze, fenség.
Ez a dudva aztán makacs, nem igaz?
De hát szüksége is van erre az életben maradáshoz.
Csak akkor képes megmaradni, ha magasra nő a nap sugara és a tápláló víz nélkül is.
Ez az oka.
Nem olyan, mint a szép virágok, amiket szeretettel eltelve gondozunk...
Hirtelem eszembe jutott erről valaki.
Válogatós és kicsinyes, mert egész életében őt is csak kényeztették.
Ha a viselkedése csak feleannyira volna kellemes, mint a külseje...
Akkor mi lenne?
Akkor egy kicsit...
Nos...
Mit keres ön itt?
Na és te? Te mit keresel itt?
Természetesen dolgozok.
De őszintén kíváncsi lennék rá, mivel is foglalkozik ön pontosan...
Szeretnéd tudni?
Igen.
Egyszer eunuch, egyszer meg palotaőr.
Most pedig úgy néz ki, mint valami nőcsábász.
A jövőben jobb, ha óvatos lesz!
Miért?
Mi lesz, ha megharagszanak önre a palotában, csak mert így mászkál mindenfelé?
Barátjaként mondom, fogadja meg a tanácsomat! Aggódok önért!
Inkább hallgattam volna...
Nézzenek oda...!
Barátomként?
Mióta vagyunk mi barátok?
Akkor ön hogy jellemezné a kapcsolatunkat?
Kiskutya és az ő gazdája.
Elég legyen ebből! Ne szólítson így!
A nevem Hong Ra-...!
Van nevem is! Hong Samnom!
A Samnom szerinted normális név?
Na és önt hogy hívják?
Fenség, ébren van?
A trónörökös szeretné meglátogatni.
Mit keresnek ezek egy fiú hajában?
Olyan fura vagy... Ez egyáltalán nem tetszik nekem!
Ha azt akarja mondani...!
Jaj már! Ha nem akarja elmondani, csak szóljon!
Nocsak, nocsak...
Kit látnak szemeim?
Rég találkoztunk, Yeongeun hercegnő.
A palota főeunuchja személyesen keresett fel engem.
Kellemetlenül érzem magam, amiért el kell utasítanom a kérését.
Fenség, a király látni kívánja önt.
Kérem, csak mondja neki azt, hogy nem is találkoztunk!
Úgyse vagyok soha a palotámban...
Igen, tisztában vagyok vele, fenség.
Két éjszakával ezelőtt elkísértem ide őfelségét.
Miért?
Szeretett volna megszidni valamiért?
Aznap délután...
Láttam fenségedet anélkül távozni a királyi lakrészből, hogy beszéltek volna egymással.
Bocsásson meg, amiért ezt mondom,
a tudós Non Wu szerint „az apa a fia érdekében rejtőzködik, míg a fiú az apja kedvéért.”
Önök ketten most már örökké...
... hátat fognak egymásnak fordítani?
Látni kívánt, felség?
Úgy érzem, lassan megboldondulok...!
Hangokat hallok...
Tegnap is...! Nem emlékszem, mennyi volt az álom belőle, és mennyi a valóság.
Készülj fel!
Nemsokára elrendelem, hogy régensként te vedd át a helyem a trónon.
Nem kívánok így tenni!
Ez nem olyasvalami, amit az ember azért tesz, mert kedve van hozzá!
A fiam vagy! Az ország trónjának örököse!
Fiam!
Igaz.
Nem befolyásolhattam a tényt, hogy trónörökös legyek.
Azt viszont én döntöm el,
milyen trónörökös kívánok lenni, felség.
Ez a levél a királynak szól.
Kérem, adja át a főpalota eunuchjának!
Igenis, Fenség!
[Hong eunuch, kérlek, add azt a levelet személyesen az édesapámnak!]
Hong eunuch, kérlek, add azt a levelet személyesen az édesapámnak!
Hát persze.
Kérem, ne aggódjon! Megígérem!
Ez meg mi?
Nem látod?
Ez őfelsége válasza. Az ő levele.
Hogyan?
Hogyhogy már önnél van a válasza?
Még el sem olvasta az eredeti levelet.
Hát nem tudtad?
Mit?
Csak tégy úgy, mint aki elvégezte ezt a feladatot, és akkor elégedettek lesznek veled!
A király mindig üres levelet küld válaszként,
ezért úgy kényelmes, hogy előre előkészítettük ezt helyette.
Fogd, és add ezt át Park úrnőnek!
Mit jelentsen ez? Kérem, adja vissza!
Te kis...! Tedd, amit mondtam!
Kinek nézel te engem?
Mi ez a felfordulás?
Na és mondd, hogy szolgál Park úrnő egészsége?
Nem tudom pontosan, de köhögés gyötri.
Úgy tűnik, a levélírásra azért még maradt ereje...
Tessék?
Lépj közelebb!
Talán a várandósság az oka,
hogy ilyenkor minden apróság felbosszant.
Nem mondom még egyszer, szóval jól figyelj most rám!
Ne ellenkezz,
hanem vidd magaddal azt a levelet, amit az eunuchtól kaptál!
Menj!
Uram...
Hong eunuch. Ráér most egy kicsit?
Jöjjön velem!
Hová?
Majd meglátja! Jöjjön!
Ide akart jönni?
De miért...?
Csak úgy.
Az élet nem könnyű a palotában.
Ezért...
Csak jöjjön el ide bátran, és pihenjen egy kicsit!
Arra akar rávenni, hogy bújjak ki a munka alól?
Úgy tűnik, most ráférne önre...
Ön mindig váratlanul felbukkan,
amikor nehéz helyzetben vagyok, vagy nem sikerül valami. Ez lenyűgöző!
Miért fogalmaz ilyen bonyolultan?
Mondjon csak annyit, hogy a sors így akarja!
Tudja, miért vagyok a leghálásabb?
Tudom.
Valóban?
Amiért azt színlelem, hogy nem vagyok kíváncsi a történtekre.
Vagy tévednék?
Nem, igaza van...
Ha egy hölgy nem akar elmondani valamit,
akkor egy férfi színlelje azt, hogy nem akar tudni róla!
Hogy érti azt, hogy „hölgy”?
Természetesen az is egy férfi kötelességei közé tartozik,
hogy megőrizze egy másik férfi titkát.
Na mindegy, hálás vagyok,
amiért nem kérdezősködik.
Pihenjünk egyet!
Ha már az ember meglóg a munka elől,
akkor azt ki is kell élvezni!
Ezt át kell adnom neki, hogy mára a munkámmal végezhessek...
Vagy egyszerűen csak adjam fel, hogy valaha is odaadhatom neki?
Jól van?
Hová tetted a szemed?
Bocsásson meg!
Ezek a beadványok a királynak érkeztek.
Én...
Fenség, úgy hallottam, a királynak sokáig tartott,
míg megírta a választ, miután elolvasta úrnőm levelét.
Igaz ez?
Igen, fenség.
A levélnek még az illata is egész kellemes.
Fenség...
Azt hiszem,
jobb volna, ha nem zavarnám őt ezzel többet.
Bizonyára szerette volna az ön segítségével...
... félreérthetetlenül kifejezni a szándékait.
Én...
Bocsásson meg!
Nem a te hibád.
Most elmehetsz.
Hong eunuch.
Megtennél nekem egy szívességet?
Ostoba vagyok, és nem tudok elszakadni bizonyos dolgoktól.
Jómagam képtelen volnék rá.
Kérlek, fogd ezeket,
és égesd el őket!
Fenség...
Mik ezek?
Park úrnő levelei. Megkért,
hogy égessem el őket helyette.
Neked kellett kézbesítened ezeket a leveleket?
A király annyira szívtelen!
Hogy küldhet minden alkalommal üres levelet válaszként?
Ezek nem őfelsége válaszai.
Park úrnő levelei sosem jutottak el hozzá.
Ezúttal viszont megkapta.
Őfelsége közvetlenül engem kért meg arra, hogy elvigyem a válaszát.
Ha megint üres levelet akart neki küldeni, miért hívatott engem személyesen?
Mit gondolnak, miért tette ezt?
Hogyan juttattad el hozzá az ágyas levelét?
Hát...
Becsempésztem azt a beadványok közé.
És ennek ellenére üres levelet küldött válaszként?
Igen.
Park úrnő soha többé nem fog újra üres leveleket kapni miattad...
Park úrnő nincs túl jó állapotban.
Kérem, keresse fel őt a palotájában!
Majd elküldetem hozzá a királyi orvost.
Azt én is megtehetem.
Ugyan miben segítené őt, ha meglátogatnám?
A puszta tény, hogy láthatja felségedet, sokat jelentene számára.
Olyasvalami ez,
melyet egyedül ön tehet meg, édesapám.
A királyné nagyon érzékeny most a várandósság miatt.
Inkább megvárom a megfelelő pillanatot,
és majd átgondolom a dolgot.
Mitől fél?
Mitől fél ennyire, hogy képtelen bármit is tenni?
Vagyis...
Hogy nem is akar tenni semmit!
Ugyanígy viselkedett,
amikor az édesanyám meghalt.
Édesapám!
Miért kellett édesanyámnak ilyen váratlanul meghalnia?
Fiam! A királyné halálát ismeretlen betegség okozta.
Ez minden!
Hallottam, hogy miről suttognak az udvarhölgyek!
Azt beszélik, nem is volt beteg!
- Ki ölte meg az anyámat? - Fiam!
Erről soha nem beszélhetsz senkinek! Megértetted?
Édesapám!
Kérem, derítse ki, mi az igazság!
Kérem, találja meg őket!
Kérem, büntesse meg azokat, akik ártottak az édesanyámnak!
Fiam!
Tehetetlen volt.
Ugyanitt ült, mint most, és nem tett semmit, pusztán arra kért,
hogy várjak.
Még ha semmit sem változtatott volna a történteken...
Még ha hiábavaló is lett volna minden,
akkor is tennie kellett volna valamit ahelyett, hogy csak itt reszketett a félelemtől!
Mert felséged...
... az ország királya!
Ha már megkért, hogy égessem el mindet, nem volna szabad megtartanom ezt.
Miért nem tudod elégetni? Amúgy sem a tied.
Tudom én jól...
A szívem szakad meg, mert még az illata is olyan kellemes.
A levélnek jellegzetes illata van?
Igen.
Olyan az illata, akár az édes almának.
Minek köszönhetem a látogatását ilyen későn, fenség?
Hiszen mondtam, hogy minden nap meglátogatom, míg meg nem gyógyul.
Mi van, ha azért nem javul az állapotom, mert minden nap látni szeretném önt?
Kidobtam minden üres levelet.
Hét hosszú éve már,
hogy utoljára találkoztam őfelségével,
és hogy elkezdtem leveleket írni neki.
Rég abba kellett volna már hagynom...
Hét évvel ezelőtt...
Úrnőm szeretetteljesen vigasztalt engem, amikor elvesztettem az édesanyámat.
Milyen sokat nőtt azóta, fenség...!
Kérem, engedje meg, hogy megháláljam a nagylelkűségét,
mellyel akkor oltalmába vett!
De megijesztett!
Ha közölni akar valamit, akkor hát mondja ki!
Hogy lehetséges ez?
Almaecettel írták.
Az írás csak hő segítségével válik láthatóvá.
Kim testőr!
Tegeződhetnénk mostantól?
Nem adtam engedélyt arra, hogy barátként tekints rám!
Jaj, ne csináld már!
Igazán kedvellek, Kim testőr!
Tudós úrfi, rájöttem az igazságra!
Kiderült, hogy a király válasza valójában egy titkos levél!
- Hogyan? - Na mindegy, később még beszélünk!
Várj!
Fenség, kérem, engedje meg, hogy belépjek!
Mi ez az egész?
Fenség! Hong eunuch vagyok!
Engedjék be!
Fenség, most azonnal fel kell öltöznie!
A király vár önre!
Ezt nem értem. Kérem, magyarázza el, miről beszél!
Kedvesem, szívem egyik fele reméli, hogy el fogja olvasni ezt a levelet.
A másik fele pedig reménykedik abban, hogy sosem jön rá, hogyan olvashatja el.
Én egy uralkodásra alkalmatlan király vagyok, egy gyenge férj,
és egy gyáva apa.
A megbocsátásáért könyörgök, amiért csak így fejezhetem ki az érzéseimet.
Reménykedve várom a napot,
amikor végre el tudja olvasni ezt a levelet,
és sétálni fogok abban a kertben, ahol korábban minden éjjel sétálgattunk.
Még ha hiábavaló is lett volna minden,
akkor is tennie kellett volna valamit ahelyett, hogy csak itt reszketett a félelemtől!
Mert felséged...
... az ország királya!
Én... én tehetetlen vagyok!
Nem szabad tennem semmit!
Csak akkor tudom garantálni a biztonságodat!
Csak így...!
Amikor királyként valamit tenni próbáltam,
az 2000 ember életébe került.
Még a királynét is elvesztettem!
Minden tanítómesterem és barátom... ugyanígy odaveszett.
Csak úgy tudom megvédeni a népemet,
ha haszontalan királynak látszom.
Nem szabad...
Nem szabad tennem semmit!
Nagyon örülök, hogy úrnőmnek végre sikerült rájönnie, mit érez iránta őfelsége.
Mégis kíváncsi vagyok, miért kellett a királynak ilyen titkos levelet írnia...
Őfelsége uralkodik mindenki felett.
Mégis mi lehet az, amit titokban kell tartania, vagy amitől esetleg fél?
Most jöttem csak rá.
Ő nem csak az ország trónon ülő királya.
Szerető hitvese ő asszonyának,
és egyben az édesapám, aki pótolhatatlan számomra.
„Ez nem lehetséges!” „Ez nem lehetséges!” „Ez nem lehetséges!”
Amikor azt mondom, menjünk balra, önök azt mondják, tartsunk jobbra!
Amikor azt mondom, menjünk jobbra, önök azt mondják, tartsunk inkább balra!
Mindig csak ellenkeznek velem!
Folyton csak azt hajtogatják, hogy minden, amit mondok, helytelen!
- Felség...! - Felség...!
Hát jól figyeljenek!
Nem a döntésem az, amit úgy helytelenítenek!
Az embert nem szívlelik, aki a trónon ül! Nem igaz?
Ez tévedés, felség.
Az volna talán a legjobb,
ha Kim miniszterelnök úr ülhetne fel ide, hisz a nép és minden hivatalnok oly nagyra becsüli őt!
Felség, kérem, nyugodjon meg!
Miért? Nem áhítja a trónt?
Akkor talán...
Pénzügyminiszter, szeretné talán ön elfoglalni a trónt?
Felség!
Na és ön, belügyminiszter uram?
Felség!
Majdnem elfelejtettem...!
Hiszen van egy trónörökösünk is, aki ifjú és okos.
Így van!
Han főeunuch!
Parancsoljon, felség!
Azonnal hívassa ide a trónörököst!
Ó, hercegem! Hát itt vagy, fiam!
Mint azt bizonyára mind tudják,
a hozzá nem értő döntéseim több esetben bajba sodorták már ezt az országot.
Fájdalom, de úgy érzem,
ebben a helyzetben a trónörökösnek kellene elfoglalnia a trónt régensként.
Halljam, mit gondolnak róla!
Felség!
Azért dühöng, hogy megvigasztaljuk. Adjuk meg neki, amire vágyik!
Kérem, vonja vissza a döntését, felség!
Országunk történelmében egyszer sem fordult még elő,
hogy egy régens ilyen fiatalon foglalja el a trónt.
Kérjük, vonja vissza a döntését!
Kim miniszterelnök úr, ön is egyetért velük?
Ha a trónörökös elfogadná ezt a lehetőséget,
az lenne a legcsodálatosabb dolog, ami ezzel az országgal történne.
Hercegem, mit gondolsz erről?
Annyira megdöbbentem, hogy nem tudom, mitévő legyek.
E talárban talán felnőttnek látszom,
de még csak gyermek vagyok!
Miért tesz ilyen nehéz terhet a vállaimra, mellyel képtelen lennék megbirkózni,
mikor még nem állok készen erre?
Az alma nem esik messze a fájától... Nézze csak, hogy reszket félelmében!
Eddig úgy tett, mint aki erős. Szinte sajnálom most emiatt...
Ugyanakkor,
ha jobban belegondolok,
nincs okom rá,
amiért ne vállalhatnám el.
Felség!
Nagy örömömre szolgálna,
ha engedelmeskedhetnék parancsának!
Mindkettőnek elment az esze...!
Mindketten megbolondultak...!
Valamit mondanom kell önnek.
Osztozni fogok az önre nehezedő teherben, felség.
Jelentse be holnap a miniszterek előtt,
hogy régenst akar csinálni belőlem!
Viszont van valami, amire szükségem van ahhoz, hogy ezt elvállalhassam.
Jól van hát! Mi volna az? Mondd csak el, mire volna szükséged!
Szükségem lesz valakire, akire támaszkodhatok,
ha gyenge vagyok,
és ha félek.
Egy édesapára.
Yeong...!
A mai naptól kezdve a Szaros Palotában fogsz szolgálni.
Jobban kellett volna igyekezned a Park úrnő palotájában!
Hong Samnom.
Igen, uram?
Túlélted az elmúlt napokat abban a kísértetjárta palotában, amit mindenki elkerül.
Miért vagy ennyire megilletődve?
Képtelen voltam minden szellemet elűzni.
Helyette inkább összebarátkoztam velük.
Helyes. Pont egy olyan bátor embert kerestem, mint te.
Szükségünk van az ilyen tehetséges eunuchokra a Keleti Palotában.
Először is vidd ezeket a könyveket a trónörökös könyvtárába!
A herceg most épp ott olvasgat.
Szóval csak légy csendben!
Értettem!
Jang eunuch uram, azt mondta az imént, hogy a trónörökös odabenn lesz?
Nem mehetek be oda...!
A tudós úrfi...
Mit keres ön itt?
Na és te?
Feladatot bíztak rám.
Nem látta a herceget?
Azt mondták, idebent lesz.
Hogyan?
Nem láttam...
Még szerencse. Annyira ideges voltam!
Mit keresel te itt?
Ebben a könyvtárban kizárólag őfensége tartózkodhat.
Ha befejezted, amivel megbíztak, távozz!
Gyere kifelé!
Megértettem, uram!
Tudós úrfi!
Hallotta őt, igaz? Menjünk innen!
Csak a trónörökös lehet idebenn.
Mire vár még?
Menjünk hát!
Menjünk, mielőtt össze nem futunk vele!
Miért nem mondta el neki?
Idővel úgyis rá fog jönni.
Barátjaként mondom, fogadja meg a tanácsomat!
Barátomként?
Mióta vagyunk mi barátok?
Akkor ön hogy jellemezné a kapcsolatunkat?
Na és önt hogy hívják?
Azt kérdezted,
hogy hívnak engem.
Yi Yeong.
Ez az én nevem.
Magyar felirat: Brigi (brigichan@hotmail.com)
Angol felirat: VIU
http://yisanprojekt.hu/
Ez egy ingyenes fansub, rajongóktól rajongóknak. Kereskedelmi forgalomba NEM hozható!
This is a FREE fansub. NOT for SALE!!! Get it for FREE @ d-addicts.com