Magyar felirat: Brigi (brigichan@hotmail.com)
~ A szerelmes király ~ 37. rész
Kérem, ne bántsanak minket!
- Félre! Álljanak el az utamból! - Nem mehet be!
Mindenki maradjon ott, ahol van!
Meg se merjetek szólalni!
Különben végetek!
Nem kell kesztyűs kézzel bánnod velem!
Ölj meg, ha képes vagy rá!
Legyél király!
A szívverése sokkal egyenletesebbé vált.
Úgy vélem, hogy San kisasszony a megfelelő ellenszert hozta.
Kérem, hagyjon most magunkra!
A királyi orvos szerint a méreg régóta halmozódott már őfelsége testében.
Miért akarja elrejteni előlem az ellenszert?
Őfelsége bizonyára jó ideje nem volt már eszméleténél.
Az elmúlt napokban minden bizonnyal ilyen állapotban volt.
Mikor őfelsége, a királyné itt járt...
Ön szerint nem az apám volt az,
aki kivégeztette a testőreit,
- és végül a halálát okozta? - Így gondolom.
Lehet, hogy nem ő volt az személyesen,
ön mégis amiatt aggódik, hogy dühömben összetöröm az üvegcsét,
hogy megerősíthessem a trónhoz való jogomat.
Alattvalójaként hadd mondjak valamit!
Az édesapja...
... nagyon szerette a királynét.
A szerelmet nem mindig könnyű kimutatni.
Szívből jövő szerelem olykor gyűlöletnek tűnhet,
de ha így van,
azt már lehetetlen helyrehozni.
Az embernek inkább sajnálnia kell az ilyesmit,
nem dühöngeni vagy bosszankodni miatta.
A fia azért rejtette el az apámat előlem, mert félt a haragomtól?
Ezért vigyáz még mindig rá ön is,
holott nem is tudja, él-e a fia vagy meghalt?
Fenség...
Azt hiszem, ez az első alkalom, hogy a kezedet fogom, édesapám.
Milyen nagy kezed van...
Oly sokan vesznek körül téged.
Sorra ölöm őket, de még mindig van belőlük, és én kezdek elfáradni.
Hogy lehetséges ez?
Te sosem bíztál meg senkiben.
Azok közé álltál, akik körülvettek,
és egymásnak ugrasztottad őket, akár a kutyákat.
A győzteseknek pedig, mint egy falat húst egy kutyának,
úgy osztogattad mindig mások földjeit és javait.
De édesapám...
Azok közül, akik engem körülvesznek, csak néhány embert űztem el.
Mégsem maradt már senkim...
Nem jövök el hozzá egy jó ideig.
Legyen hát nyugodt, és nézze meg, hogy van a fia!
Feloldottam a védőőrizetet, így a lányát is meglátogathatja.
Szerencsére a kard pengéje nem okozott életveszélyes sérülést,
de egy nagy eret átvágott.
Az úrfi... túl sok vért vesztett.
Mit tehetünk érte?
Egyelőre várnunk kell.
Hová készül?
Ma este már nem tehetek érte többet.
Reggel újra visszajövök.
Gyengébbnek tűnsz, mint amilyennek látszottál...
A seb nem is volt olyan mély.
Nézzenek oda, milyen sápadtak az ajkaid...
Hogy fogod így megvédeni a birodalmat?
Egy éjszakán át ápolni foglak.
Aludd ki magad ma éjjel, reggel pedig kelj fel a kakas kukorékolására!
Vigyázni fogok rád.
De...
Miért tetted?
Miért tette?
Kérem, öltözzön át, és pihenjen egy kicsit!
Ha enni nem akar, legalább aludjon egy keveset!
Azt akarta, hogy megsebesítsem.
Már azelőtt meg akart sérülni,
hogy kardot rántottam volna ellene.
Miért csinálta?
Tudtad, hogy nem fog majd megölni téged,
nem igaz?
Tisztában voltál vele, hogy bár az elméje ártani akart neked,
a szíve visszatartja majd, hogy ne öljön meg téged.
Oly régóta barátok vagytok...
Van fogalmad róla, hogy megijedtem, csak mert nem tudtam erről?
Majdnem belehaltam a rémületbe!
Biztos fáj...
Ha fáj, ébredj fel egy kicsit...!
Megismersz?
Museok mondta, hogy ismer téged, ezért kértem, hogy hozzon ide.
Ő nekem dolgozik. Nem tudtad?
Nem tudtam...
Ne sírj! Nem vagyok én rossz ember.
Értem...
A kisasszonyod élete veszélyben forog.
Hol van San kisasszony?
Valamit meg kell tenned, hogy megmenthesd őt! Képes leszel rá?
Hol van ő most?
A trónörökös... kéjesen vágyakozik utána.
Mint azt te is tudod,
a kisasszony Wang Rin úrfit szereti.
A trónörökös tegnap... megölte Wang Rin úrfit.
Azelőtt pedig meggyilkolta őfelsége ágyasát.
Utána még a királyt is megpróbálta megmérgezni.
A herceg...
Jó ideje elvesztette a józan eszét.
Eléggé késő van. Mit keresel itt?
- Vártam. - Kire?
Tudtam, hogy fenséged eljön majd.
Hogy aggódni fog egy bizonyos sérült barátja miatt...
Tudtam, hogy még ma éjjel el fog jönni hozzá.
- Nem ezért vagyok most itt. - Dehogynem.
Hogy van?
Rengeteg vért vesztett, de meg fog gyógyulni.
Most épp alszik.
Mondja, nem hiányzik önnek ez az épület,
és ez az utca?
Azt hiszem, még vén nagymama koromban is hiányozni fog nekem ez a hely.
Mi az a Soyong-kard?
Valami, ami nem létezik ezen a világon. Nem más, csupán egy fogalom.
De létezik.
Ha látni szeretnéd, nyerned kell ellenem.
- Kihív téged egy küzdelemre! - Játsszunk igazságosan!
Ő mindig előbb kezd el futni, mint én, amint kiejti a száján, hogy versenyezzünk.
Egy versenynek egyértelmű kiindulóponttal kell rendelkeznie!
- Akkor majd én jelzem, honnan indul. - Rendben.
- Én készen állok. - A hármas elágazásig fogtok futni.
A győztes megkapja a Soyong-kardot.
Az édesanyám halála után igyekeztem ellökni magamtól az embereket.
Lee mester és a növendéktársaim mind kedvesek voltak.
De ez volt a határ.
Nem engedtem őket közelebb magamhoz.
„Nem hagyom el az én kis világomat, és ti sem léphettek bele.”
Viszont...
Mikor fenségedékkel voltam, mindig megfeledkeztem erről.
- Mire készülsz? - Velem ne is foglalkozzatok!
Nem lesz itt semmi bajom, szóval ha megtudtok valami újat, rögtön értesíthettek.
Megsebeztem Rint, és majdnem megöltem őt.
Nem volt túlságosan mély a seb.
Nem volt képes mély vágást ejteni rajta.
8 évvel ezelőtt...
Én tudtam, hogy a banditák meg akarják támadni a kíséreteteket.
Ha értesítettelek volna róla titeket,
az édesanyádnak... nem kellett volna meghalnia.
Végül miért nem szólt róla?
Kifogásnak tűnne, ha azt mondanám, hogy a banditák komolytalannak látszottak?
Még ha aznap nem is került volna rá sor,
később ismét megpróbálták volna...
Ha szeretnél engem hibáztatni a történtekért, vállalom.
Fenséged nem ott követett el hibát.
Az első hibája az volt, hogy felismert és köszönt nekem, amikor a Duta-hegyen először találkoztunk.
A második az volt,
amikor megígérte, hogy itt fog várni rám ebben a fogadóban.
Mindezek után a harmadik hibája az volt,
hogy maga mellett tartott engem.
Hogyhogy?
Sikerült elérnie, hogy kinyíljon a szívem,
melyet addig féltve őriztem.
Üljön le!
Nem akarok...
- Miért nem? - Nem szeretnék...
Akkor ezt nem adom oda fenségednek.
Az meg mi?
Egy levél, melyet Wang Rin a barátjának írt.
Egy levél mindig olyan egyoldalú, csak az áll benne, amit az írója el akar mondani.
Egy rendes beszélgetéshez szemtől szemben kell állni egymással.
- Akkor bizonyára rosszul tette, hogy megírta. - Még szép.
Ebben az esetben ezt most széttépem...
Várj, add azt ide!
Nagyon gonosz lány vagy, ugye tudod?
Emlékszem rá, egyszer azt mondtad,
„Ahelyett, hogy királyt választasz, majd behódolsz neki és gondoskodsz róla,”
„legyen inkább belőled király!”
Ezért mondtam neked, milyen tapasztalatlan vagy.
Ahhoz, hogy az ember király legyen, a világon mindenkit maga mellé kell állítania.
Ha viszont mi ültetünk valakit a trónra,
elég csak a király bizalmát elnyerni.
Alszik?
Úgy tűnik, hamarosan szörnyű vérontás fogja kezdetét venni e birodalomban.
Hallottam, hogy a herceg megölte Wang Rin úrfit.
De hiszen be volt zárva ide! Hogyan értesült róla?
Túl jó a hallásom.
Úgy tűnik,
a herceg végezni akar a király legközelebbi bizalmasaival,
hogy elejét vegye minden gondnak, mielőtt azok felmerülnének.
Sokakkal sikerült végeznie?
Egyelőre csak néhány hivatalnokot vett őrizetbe.
Tudja, mi féltve őrizzük a titkainkat.
Mindezek mellett azonban...
- Aggódok az unokaöcsém miatt. - Aki bizonyára Song In tanácsos.
Úgy tűnik, mélyen gyökerezik a gyűlölet, melyet a herceg iránt érez.
Mubi ágyas, akit őfensége ölt meg, az ő szeretője volt, nem igaz?
Maga tényleg mindent tud!
Jó a hallásom.
„Meg fogok ölni mindenkit, aki kedves a hercegnek.”
„A saját szemeivel fogja végignézni a haláltusájukat.”
Ezt mondogatja mindig.
Miért mosolyog?
Csupán eltorzult egy kicsit az arcom, miközben arra próbáltam rájönni,
miért is mondja ezt mind el nekem.
Lee mester, ön a birodalom legkiválóbb tudósa.
Ma már könnyedén tudós válhat bárkiből, aki elég sok könyvet elolvas.
Én inkább amolyan bölcs vagyok.
Ebben az esetben ki mellé álljak?
Nem inkább az itt a kérdés,
„Mit kellene tennem ezért az országért”?
A dolgok nem fognak változni, bárki kerüljön is a trónra.
Számomra most az a fontos, hogy tudjam, ki mellé álljak,
hogy megtarthassam, amim van, és a jövőben még többre tehessek szert.
Az önhöz hasonlók olyan értékeket tartanak nagy becsben, melyek láthatatlanok.
Mások viszont, mint amilyen én is vagyok, a pénzt becsülik, mely kézzel fogható.
Ezek ennyire különbözőek volnának?
Fenség...
Először is a megbocsátásáért esedezem.
Csak azt írom le, amit én szeretnék elmondani ahelyett, hogy szemtől szemben megvitatnám önnel.
Mellékelem azoknak a névsorát, akik a háttérben a hatalmat a kezükben tartják.
Ők nem őfelsége, a király mellett állnak.
Ezek befolyásos emberek, akik csak azért szövetkeztek,
hogy megőrizhessék a hatalmukat az országunkban.
- Köszöntjük, Wang Rin úrfi! - Köszöntjük, Wang Rin úrfi!
A dicsőséges Korjó birodalmát ki kell szabadítanunk Jüan uralma alól!
Egy tiszta vérű uralkodót akarunk szolgálni! Ezek a hűséges férfiak mind erre a napra vártak.
Számukra teljesen mindegy, kit szolgálnak.
Bárki is legyen az, irányítani akarják.
Fenséged túlságosan okos volt.
Ezért szálltak szembe önnel,
és tették szóvá félvér származását.
Őfelsége azért maradhatott ilyen sokáig életben,
mert megadta nekik, amire vágytak.
De most új királyt akarnak.
Meg akarnak szabadulni az édesapjától, aki egyre nagyobb hatalomra tesz szert,
és fenségedtől is most, hogy már felnőtt.
És olyasvalakit akarnak a trónra ültetni, akit könnyű irányítani, mint amilyen én is vagyok.
Már a puszta létezésem elég számukra.
Amíg én élek,
minden erejükkel azon lesznek, hogy velem gyengítsék fenséged hatalmát.
Megtiszteltetés,
hogy eddig vigyázhattam önre, követhettem, és fenségeddel lehettem.
De én...
Beleszerettem abba a nőbe, akibe fenséged is.
Minél jobban megszerettem őt, annál jobban sajgott érte a szívem,
és képtelen voltam uralkodni magamon.
Tudom, hogy halált érdemlek mindezért.
Nem is próbálom tagadni.
De ha mégis életben maradnék,
kérem, engedjen elmenni!
Elmegyek, és úgy élek majd messze innen, mintha halott volnék.
Kérem, teljesítse hűséges alattvalója, szívbéli jó barátja és lélekben fivére kívánságát!
Egy nap alatt hogy gyógyulhatott meg?
Erős fiatalember.
Éjszaka nyugodtabbá vált a szívverése.
De még mindig nincs eszméleténél.
Az orvosság miatt, amit a fájdalom enyhítésére adtam neki.
Akkor hamarosan magához tér majd?
Ha gondoskodik róla, hogy a sebe ne fertőződjön el,
nem lesz akadálya.
Ilyen hamar?
Nem szeretné, hogy teljesen felépüljön?
Alszol?
Van egy kis gond...
Oly sok mindent szeretnék mondani,
de semmi sem jut eszembe...
Az orvos szerint hamarosan felépülsz.
Így hát...
Rám már nem lesz többé szükséged.
Milyen kár...
Szóval ilyen vagy, amikor alszol...
Ezt nem szabad elfelejtenem...
Végre láthatlak...
… az álmaimban.
- Köszöntjük, fenség! - Köszöntjük, fenség!
Korán reggel kérettem ide önöket, mégis mind eljöttek.
Először is...
Ha összevetjük a levélben szereplő névsort a fővárosban hivatalnokként dolgozókéval...
Kezdjük is el!
- Jaj! - Mi ez?
- Mi folyik itt? - Mi történik?
- Mi ez? - Mi folyik itt?
A palotán kívül senki sem értesülhet erről!
Vezessétek el őket, és titokban zárjátok börtönbe mindet, amilyen gyorsan csak lehet!
Helyette az alábbi szóbeszédet terjesszétek el!
„A herceg megint inni kezdett.”
„Éjjel-nappal csak tivornyázik a szolgálóival.”
„Ez nagy gondot fog okozni.”
- Hívd össze a tábornokokat! - Értettem, fenség!
Titokban szólj nekik, mielőtt mások gyanakodni kezdenének!
Igenis!
- Hírek az Árnyak Otthonából? - Rin úrfi magához tért.
- Tényleg? - De...
- San kisasszonynak nyoma veszett. - Hogy érted ezt?
Látták őt kijönni a szobából, ezért követték őt.
De a kisasszony biztos észrevette őket, mert utána eltűnt.
Magyar felirat: Brigi (brigichan@hotmail.com)
Angol felirat: KOCOWA
http://yisanprojekt.hu/
Ez egy ingyenes fansub, rajongóktól rajongóknak. Kereskedelmi forgalomba NEM hozható!
This is a FREE fansub. NOT for SALE!!! Get it for FREE @ d-addicts.com