Magyar felirat: Brigi (brigichan@hotmail.com)
~ A szerelmes király ~ 31. rész
Add ezt oda Eun San kisasszonynak!
Látni akar majd engem.
Ezért kísérd őt ide biztonságban!
Eun San és Wang Rin bizonyára a halotti menettel tartanak majd.
Ne hagyjátok, hogy bármelyik megszökjön!
Kapjátok el őket, mielőtt a herceg rájönne, mi történt!
Ha ellenállnak,
meg is ölhetitek őket!
Ha most elmész, mikor fogsz...
- ... újra visszatérni közénk? - Félre az útból!
Meg kell várnunk, míg el nem hagyják a várost!
Eun méltóságos urat úgy szerette a nép,
hogy ránk támadnának, ha most elfognánk a lányát.
Előzzétek meg a halotti menetet, és várjatok rájuk ott!
Én magam fogom elkapni őket!
Teljesen nyilvánvaló, mit fog lépni a királyné.
Hozzák el hozzám Rint épségben! A haja szála sem görbülhet!
Hamarosan ő lesz a trón örököse.
- Kapjátok el őket, mielőtt még elhagynák a várost! - Elhagyod ezt a világot! Végleg elmész!
Ég veled, elhagyod ezt a világot!
Menjünk!
- Jaj! - Jaj nekem!
Miért lökött meg?
- Félre az útból! - Félre az útból!
- Hová mész? - Eressz el!
Hová vitted őket?
Jelentsem talán a trónörökösnek, hogy a királyné palotájának katonáival találkoztam,
akik arról faggattak, hová vittem őket?
Fenség!
Hogy értitek azt, hogy eltűntek?
- Na! Mi van? - Ő a trónörökös!
Úgy hallottam, ti segítettetek nekik! Mondjátok el, mi történt!
Hódolatunk, fenség!
Ennek semmi értelme! Miért tűntek volna el a temetés kellős közepén?
Az úrfi azt mondta, esélyük sem lenne elérni a sírhelyig.
- Hogyhogy? - Úgy vélte, üldözőbe veszik majd őket.
Pont itt állt, mikor ezt mondta nekünk.
Zsúfolt utcákon fogunk keresztülhaladni, mégsem lehetünk teljesen nyugodtak.
Hogyan segíthetnénk?
Ha a menet közelében fegyvereseket vennétek észre,
tartóztassátok fel őket!
Én feltartóztattam a királyné palotájának néhány fegyveres katonáját.
Én pedig azt, aki annak idején rávett a nyílvesszők ellopására!
Az a férfi ott leselkedett rájuk, ezért megpróbáltam akadályozni őt.
Nagyon sajnálom!
San is részt vett ebben?
Beleegyezett abba, hogy megszökjön, mielőtt még az apját eltemették volna?
Előző este összehívta a házunk összes szolgálóját, és parancsot adott nekünk.
Nem tudom, hogy hogyan és miért, de hamarosan katonák fognak ide jönni,
hogy elvegyék, amink van.
Ha lehetőséget találnak arra, hogy engem vagy az apámat megvádolják valamivel,
amiatt ti is bajba kerülhettek.
Rá akarnak majd venni titeket arra, hogy hamisan tanúskodjatok, és hogy eláruljátok, hol vagyok.
Nagy veszély leselkedik rátok.
Guhyeongtól mindannyian kaptok majd pénzt.
Birodalomszerte számos helyen házakat készíttettem elő nektek, amikben ellakhattok majd.
Miután az apámat kivitték a városból,
nektek is menekülnötök kell!
Kérlek,
vigyázzatok magatokra!
Szerettem volna segíteni neki, de nem hallgatott rám.
Szóval csak így elment? Hová?
Azt nem mondta meg. De Rin úrfi vele van,
így aggodalomra semmi ok.
De akkor mikor fognak összeházasodni?
- Hallgass már! - Helyes dolog az ilyesmi rögtön egy temetés után?
Már megint ostobaságokat beszélsz!
A méltóságos urak bizonyára megállapodtak róla.
A méltóságos urak?
Az én gazdám és Wang miniszter úr beszélt egy esküvőről.
Azt hittem, már tisztáztuk az esküvő kérdését! Miért akarnák...?
Nem, ezúttal Wang Rin úrfihoz készülték hozzáadni a kisasszonyt.
Ez volt a gazdám utolsó kívánsága.
Valami hír Jangiról?
- Sehol sem találom őt. - Követte a hintót.
Elmondtam neki, hogy abban a hintóban ültek.
Egy hintót nem könnyű szem elől téveszteni.
- Megmondtam neki, hogy ha követi... - Hova?
Anélkül, hogy nekem jelentett volna róla?
Azt mondta, valamit át kell adnia San kisasszonynak vagy Rin úrfinak.
Szerinte nem jöhet vissza addig, míg oda nem adta nekik.
Ezt nem hiszem el...
Ez az ostoba Rin...!
Ezt sikerült kitalálnia?
Hogy előbb megszökik?
És utána mihez fog kezdeni?
Ő nem tud egy ilyet megtervezni!
Ehhez én értek igazán! Hozzám kellett volna jönnie!
Segítettem volna neki!
Kiterveltem volna valamit, vagy valamilyen cselszövés árán megmentettem volna őket!
Hová mehetne így?
Egyedül ugyan mit tehetne?
Az esküvő, amiben reménykedtek, nem fog megtörténni.
Az én ostoba, hűséges barátom, Rin csupán vigyáz az én kedvesemre.
- Ki maga? - Hová lettek?
Takarodjon innen! Kicsoda maga?
Hová mentek?
De megijesztett!
Hogyhogy mindig ilyen halkan jár-kel?
Senkit sem találtam otthon.
Mindent felforgattak.
Honnan tudta, hogy itt vagyok?
- Kerestem önt. - Én is mindenhol kerestem önt.
Féltem, hogy úgy kell elmennem, hogy nem találkozunk többé.
Hová fog menni?
Ganghva szigetére megyek a házunk inasával.
Ez egy hosszú történet. Most épp őt várom.
Ganghva szigetére?
Túl messze lenne, hogy meglátogasson?
Oda megy a kisasszonya is?
- Ő máshova ment. - Hova?
Keletre.
Adja vissza! Még meglátnak!
Engem nem zavar.
Miért érdekli hát, hogy mások mit gondolnak?
A nap hamarosan lemegy, és sehol se látok házakat...
Az esti harmat hűvös lesz.
Az ott jó lesz.
Ott találunk majd menedéket.
Már jártál itt korábban?
Néhányszor az édesapámmal.
Mesélj csak róla!
Meghallgatom.
- Akkor is, ha unalmas? - Akkor is.
Akkor is ha hosszú?
Akkor is. Végighallgatlak.
Az apám gyakran utazgatott.
Szerte Korjóban, és mindenfelé ezen a világon.
Számos birtoka volt.
Ellenőriznie kellett őket.
Néhányszor engem is magával vitt.
Amikor mások is hallhattak minket,
úgy szólítottam őt, hogy „méltóságos uram”.
Cselédlányként kísértem el őt.
De amikor kettesben voltunk,
és úgy szólítottam, hogy „méltóságos uram”,
mindig azt kérdezte, „Hogyan? Micsoda?”.
Pont így.
Ilyenkor odalopóztam hozzá, és a fülébe suttogtam,
hogy „édesapám”.
Azt nagyon szerette...
Mi lett volna, ha mások meghallják?
Bele se merek gondolni...
Fenség, hogyhogy csak most jön?
A királyné már várja önt!
Fenség, kérem!
Gondoljon a leendő hercegnére!
Ha továbbra is kerülni akarja a királynét,
azzal csak Dan kisasszonynak fog szenvedést okozni!
Mit keresel itt?
Így akarsz elégtételt venni rajtam?
Mondd le az esküvőt!
Királynéként, a Női Udvartartás fejeként enyém a végső döntés a királyi család...
Mikor hagyod már abba?
Elég az ármánykodásból,
és ne árts többé az ártatlanoknak!
Kérlek, hagyd abba!
- Hercegem...! - Hát még mindig nem érted?
Minden, amit az én érdekemben, értem tettél,
az csak végtelenül magányossá tett engem.
Még mindig nem veszed észre?
Minden, amit a mai napig tettem...
Azért volt, hogy életben maradjak?
Dehogy...
Azért tetted, hogy te életben maradj!
Annyira unatkoztál minden egyes nap,
hogy játékszerként bántál velem.
Hogy legyen értelme az életednek!
Vagy tévednék?
A jövendőbelimet, Dant...
Ne merd bántani!
Különben nem állok jót magamért!
Országszerte arról suttog a nép,
hogy a királyné és a trónörökös egyre távolabb kerül egymástól.
Felség...
Vissza kell térnie a palotába!
Őfensége, a herceg hamarosan megnősül.
A trónörökös még életben van?
Hamarosan megnősül.
Miért gyűlöl engem ennyire ez a gyermek?
Így gondolja?
Korábban olyan gyakran mosolygott...
Még akkor is nevetett, ha elesett,
és akkor is, ha az anyja megszidta őt...
Amikor megláttam őt, én is gyakran mosolyogtam.
De...
Miért gyűlöl engem ennyire?
Fél felségedtől.
Az anyja vette rá erre?
„Gyűlöld őt!”
„Gyűlöld az apádat!”
„Csak így maradhatsz életben!”
Vagy...
Mindezt csak ti suttogtátok a fülembe?
Bele a fülembe...
„Felség, a fia nem szereti önt. Fél öntől.”
„Gyűlöli önt...”
„Meg akarja ölni!”
Hogy mondhat ilyen szörnyűséget?
Ő is ezt kérdezte tőlem...
A lány, akit a fiam szeret,
a szemembe mondta...
„Miért nem hisz egy apa a tulajdon fiának?”
„Hogy viselkedhet így egy apa?”
Felség...
A trónörökös...
Még életben van?
Pihennie kell!
Most aludjon...
Ha a talaj közelében melegen tudjuk tartani a levegőt, nem fogunk fázni.
- Bor...! - Így van.
Hoztam egy keveset, mert úgy tűnt, ettől könnyebben el tudsz aludni.
Hogy én? Kizárt!
Pedig így van.
Édesapád is szerette az italt?
Szerette, de sosem bírta igazán.
Akkor mit szólnál hozzá, ha csak egy pohárral töltenénk neki?
Édesapám...
Sajnálom, hogy nem lehettem ott, hogy a sírhelyig elkísérjelek.
Rin úrfi hozta ezt az italt.
Nem tűnik valami nagyszerű bornak, de nem is olyan rossz.
Igyál egy pohárkával!
Ha elérjük a nagy tengereket,
felszállok arra a hajóra, amit előkészítettél, és elmegyek oda, ahova szerettél volna.
Ne aggódj!
Rin úrfi el fog kísérni odáig.
Ő megbízható útitárs.
Tényleg így gondolod?
Hogyan?
Én csak egy megbízható útitárs vagyok, aki elkísér a hajóig?
Nagyon hálás vagyok mindenért.
Eljöttél velem erre a hosszú útra, és még italt is hoztál.
Nem.
Én is felszállok veled arra a hajóra.
Elmegyek, ahová csak te is mész.
És bárhol is élsz majd, én ott leszek veled.
Mostantól... veled maradok mindörökké.
Édesapád is ezt szerette volna.
Nem tudtál róla?
Valami esetleg visszatart?
Talán...
Őfensége, a herceg?
Itt vagyok!
Csak nem sírtál?
- Nem... - Ki ríkatott meg?
- No udvarhölgy? - Nem sírtam...
Akkor biztos a palota rémisztett meg.
Persze, biztos félelmetes első alkalommal egy idegen helyen aludni.
Én itt élek, és még én is minden éjjel megrémülök ettől a helytől.
Látod, milyen félelmetes?
Egészen hátborzongató...!
Semmi bajom. Szorgosan készülök az esküvőre.
Udvarhölgyek tucatjai éjt nappallá téve varrják az esküvői ruhámat.
Engem sem fognak hagyni aludni.
Méretet kell venniük rólam, utána fel kell próbálnom a ruhát...
Bocsáss meg, hogy így siettetem az esküvőnket!
Hálás vagyok, amiért sietteti.
Egyszerű szertartás lesz.
Nem lesznek majd követek szerte a világból,
és nem akaszthatunk ki sok, színes lámpást sem az ünnepségre.
Nem feledkeztem meg róla, hogy azért kérte meg a kezem,
hogy ne kelljen adományhölgyként Jüanba mennem.
Hercegném, hirtelen hogy megkomolyodtál.
Megijesztesz vele...
Tudom, hogy ha mohón ennél többre vágynék, akkor azért büntetésben részesülnék.
- De? - De...
Mégis szerettem volna megkérdezni.
Még mindig nem én vagyok...
... az első fenséged számára?
És esély sincs rá, hogy valaha is én legyek a legfontosabb?
Nem volna szabad ezt kérdeznem fenségedtől, ugye?
Jinkwan!
Mostantól nem kell engem követned mindenhová.
A mai naptól kezdve a hercegné testőre leszel.
Gondoskodj róla, hogy semmitől se kelljen félnie!
És hogy eleget aludhasson.
Engedelmeskedem a parancsának.
Egy pillanat! Várj!
Ejnye... nem látok semmit...
Hová lett a sok hal?
Épp most ijesztetted el őket...
Akkor bizonyára arra lesznek!
Sikerült?
- Elmenekült... - Nem tudnád eltalálni?
Nem sikerül kifogni semmit...
- De most épp... - Arra!
~ Szamcsok városa ~
Kik ezek?
Ha azt mondom, várjatok, akkor úgy is kellett volna tennetek!
Nem hittük, hogy visszatér majd, ha pusztán várunk.
Miről beszélnek ezek?
Miket mondasz nekik?
- Mit akartok tőlem? - Parancsot kaptam, hogy kísérjem el önt.
És ha ellenállok?
Akkor megszabadulok attól, aki visszatartja.
Képes vagy egyedül eljutni a tengerhez?
Menj előre!
Küzdjünk meg velük együtt!
Bármibe kerül, és bárhová mész is,
utánad fogok menni!
Jól van...
Menjünk!
Csak akkor megyek veletek,
ha láttam őt sértetlenül távozni.
Rint elrabolták!
A férfi, akinek kígyó van a karján, követett minket ide!
Nem úgy tűnt, hogy erővel vitték őt magukkal...
Mit művelsz? Mennünk kell, és...!
Ez neked szól.
Őfensége azt mondta, hogy ha elolvastad, látni akarod majd őt.
Csak akkor mehetek vissza, ha viszem a válaszodat is.
Minek köszönhetem a látogatását?
Korábban elutasította az ajánlatomat, mikor őszinte szándékkal felkerestem.
Ó, értem már. Az esküvőmre érkezett?
Jangsu!
Neki is helyet kell biztosítanunk a szertartásra!
- Egy tiszteletreméltó helyet. - Fenség...
- Foglaljon helyet! - Úgy hallottam,
hogy katonai ellátmány ellopása ügyében nemhogy büntetést,
hanem inkább kinevezést és minden vád alól való mentességet adott a legjobb barátjának.
Bizonyára azért jött, hogy megszidjon érte.
Arra semmi szükség.
A pénzügyminisztert és Wang miniszter urat ártatlanul vádolják mindezzel.
Fenséged okos, bizonyára gyanakodott már erre.
Tudta, hogy nem tennének ilyet, és hogy okuk sem lett volna ilyesmire.
A parancsainak megfelelően újra megvizsgáltam a történteket.
A zsákokat még múlt ősszel kellett lepecsételni, hisz azóta állhattak ott a raktárban,
így az egész telet ott kellett tölteniük bezárva.
De a pecsét még csak meg se volt száradva rajtuk.
Teljesen frissnek tűntek.
A pénzügyminiszter úr váratlanul meghalt, miután a palotába jött.
Aznap éjjel valaki más is meghalt a palotában.
A királyné palotájának egyik udvarhölgye is meghalt.
Várjanak! Hadd nézzem meg! Várjanak!
Én nem tudok semmit! Csak azt a parancsot kaptam, hogy takarítsak össze ebben a szobában!
Úgy tájékoztattak, hogy felakasztotta magát,
de miután megvizsgáltam, rájöttem, hogy előtte megmérgezték.
A pénzügyminiszter úr váratlanul meghalt, miután a palotába jött.
Aznap éjjel megmérgeztek egy udvarhölgyet.
Másnap valaki egy névtelen levelet küldött,
melyben az állt, hogy az ellopott javak a pénzügyminiszter raktárában vannak.
És hogy Wang miniszter is bűntársa volt.
Na és?
Úgy vélem, hogy mindez a királyné palotájából eredeztethető.
Mit gondol erről?
- Jangsu! - Igen, fenség?
A mester hosszú utat tett meg.
Bizonyára elfáradt.
Kísérd ki őt, és teríts meg neki!
Kísérjem ki?
Szerénységem csupán tanácsot kívánt adni fenségednek, aki még csak most tanulja a kormányzást.
Meghallgattam, és tisztelettel visszautasítom a tanácsát.
Testőrök!
Kísérjétek ki őt!
Gondoskodjatok róla, hogy senki se zavarja a pihenését!
Vigyázzatok rá, nehogy bárki a közelébe férkőzhessen!
- Igenis! - Igenis!
Van még kérdés?
Magyar felirat: Brigi (brigichan@hotmail.com)
Angol felirat: KOCOWA
http://yisanprojekt.hu/
Ez egy ingyenes fansub, rajongóktól rajongóknak. Kereskedelmi forgalomba NEM hozható!
This is a FREE fansub. NOT for SALE!!! Get it for FREE @ d-addicts.com