Magyar felirat: Brigi (brigichan@hotmail.com)
~ A szerelmes király ~ 11. rész
Hogy vagy képes erre?
Mire?
Hogy fordulhatsz el, mikor itt állok előtted?
Hogy gondolhatsz valaki másra a jelenlétemben?
Én ezt nem tudom elviselni...
Nem könnyű...
Micsoda?
Előtted... nem könnyű másra gondolnom.
Kínosan érzem magam tőled, ideges vagyok,
és szétszórt.
Szóval...
Állj félre!
- Azt mondtam, el az utamból! - Jól van...
San kisasszony...!
Biztos ebben?
De mit keres ő itt?
És miért visel ilyen szakadt ruhákat?
Ráadásul úgy hallottam,
hogy egy mély vágás van az arcán.
Sohwa! Sohwa!
Sohwa! So-...!
- Méltóságos uram. - A könyvtáros megérkezett?
Azt üzente, hamarosan itt lesz. Már várjuk az érkezését.
Mindig csak megvárat...!
„A könyvtáros”...
Biztos ő az egyik, aki neki dolgozik.
Azt hiszem, eleget láttunk. Menjünk, Sohwa!
Sohwa?
Akadt némi dolgom! Mondjátok meg neki, hogy előbb elmentem!
Azt akarja, hogy adjuk át az üzenetét.
Kinek?
Azt hiszem, rá gondolhatott.
Akkor mondjuk el neki!
Ne most!
Jól vagy? Megsérültél?
Jól vagyok, és nem esett bajom.
Úgy megijedtem, amikor meghallottam, hogy elhurcoltak!
- Méltóságos uram! - Már megint fáj a mellkasa?
Nem kap levegőt?
Ha ennyire aggódsz értem,
akkor kérlek, tedd, amit mondok!
Engedd, hogy Guhyeong visszavigyen a hegyekbe!
Szolgáld a mesteredet...!
Wang miniszter második fia is benne volt!
- San! - 7 évvel ezelőtt a férfi,
akinek kígyó van a karján, és megölte anyát,
valamint a férfi, aki az erdőben elvette a tőrömet,
és a miniszter második fia szövetkezett egymással!
Lelepleződtél bárki előtt, mikor erre rájöttél?
Ez most nem fontos!
Egy cselédlány álcáját öltötted magadra!
Ha bárki az életedre törne,
nem panaszkodhatnál!
Tőrbe akarják csalni a trónörököst!
Rá akartak venni, hogy tegyek hamis hallomást.
Ha ő nem avatkozott volna közbe,
súlyosan megsérültem volna!
- „Ő”? - Őrizetbe vették,
amiért megpróbált megvédeni.
A segítségedre van szükségem!
- Az a férfi... - Ő a trónörökös közvetlen testőreinek egyike.
Úgy hívják, Suin.
Olyan hálás vagyok neki, és úgy aggódom érte!
Nem tudom kiverni őt a fejemből.
Úgy hallottam, odabenn van.
Majd később találkozik vele.
Mikor később?
Nemsokára úgyis szó nélkül elmegy...
Azt mondta, négyszemközt kell beszélnie az édesapjával.
Kérem, most ne zavarja őket! Majd én megmondom neki, hogy itt járt.
- Megígéred? - Igen, megígérem.
Igen..?
Az út csúszós... jeges.
- Hm? - Csúszós... jeges...
Csúszós!
Az út jeges és csúszós?
- Igen. - Szóval legyek óvatos?
Igen...
Akkor hát légy te is óvatos!
Természetesen!
Az ott Do Yeongmyeong verse?
Így, hogy idősebb fejjel olvasom a munkáit,
sokkal nagyobb mélységet veszek észre mögöttük.
„Más vagyok, mint e világ, és nem illek ide.”
„Miért üljek hát fel szekérre, és kívánjak mást?”
Ezért nem tesz semmit, hogy megmentse Rint?
Nem is tervezi?
Nem hagyhatom, hogy az érzéseim a hivatali teendőim útját állják.
Még akkor sem, ha ő királyi felmenőkkel...
Ez ostobaság!
Tisztában van vele, hogy a második fia át akarja venni a helyem?
Fenség...!
Bárcsak egyszerűen a helyemet akarná átvenni...!
Most azonban szövetkezett másokkal,
hogy csapdát állítson nekem.
A fiam ostoba és mohó, de...
Ő nem merné...
Mihez kezdjek?
Ontsak egy kis vért?
Aztán meglátjuk, melyikünk fog nyerni?
Jól ismerem fenségedet,
már ha szabad ezt mondanom.
Ismer engem?
Ha vért akarna ontani,
nem jött volna most el hozzám.
Valóban?
Az embereiért mindennél jobban aggódik.
Ezzel tisztában vagyok.
Mondtam, hogy elég a sületlenségekből!
A király túlzottan rideg,
a királyné pedig túlságosan lobbanékony.
A jelenlétükben alig kap levegőt.
Ezt a saját szemeimmel láttam.
Láttam, hogy időről időre visszafogta magát,
mert attól félt, hogy ha mást hibáztatna,
vagy megtorolna valamit, annak ártatlanok látnák kárát.
Mondja el, mit szeretne!
És én megteszem.
Mit gondol, mit szeretnék?
Bármi legyen is az,
azért teszi, hogy a vérontást elkerülje.
Tegyen nevetségessé!
- Hogy mondta? - Az apám nem akarja,
hogy rájöjjek, ki a felelős a történtekért.
Ő csupán meg akar bizonyosodni róla, hogy gyáva vagyok,
hűtlen és meggondolatlan.
- Fenség...! - Érje el, hogy ilyennek lássanak!
Akkor Rint szabadon engedik majd.
És a második fiam?
Róla egyelőre ne beszéljünk!
Egy nap rá fog jönni, hogy mi lesz,
ha olyasmire áhítozik, amit nem kaphat meg.
Ó, és még egy gondolat.
Valamit nagyon rosszul tud.
Egyáltalán nem félek a vérontástól.
Kérem, segítsen valaki!
Mit csinálnak velem?
Fiatalúr, miért csinálja ezt velem?
„Hasznunkra válik még, ezért helyezzétek őt valahol biztonságba!”
„Olyan helyen, ahol senki sem találhatja meg őt.”
- Mennyi ideig? - Azt nem kérdeztem meg.
Fiatalurak!
Ne! Engedjenek ki!
Kérem, engedjenek ki! Jaj, ne! Kérem...!
Segítség!
A férfi, aki megpróbálta megmenteni Sant...
Ő Wang miniszter úr harmadik fia.
Eltitkolta volna előle a kilétét?
Méltóságos uram, a lánya ugyanezt tette vele szemben.
Igazad van.
Mihez fog kezdeni?
Bárhogy is történt, megmentette a lányomat.
Viszonoznunk kellene a szívességet.
Értettem, uram.
Miért?
- Hogy mondja? - Miért mentette meg Sant?
Miért kockáztatta, hogy ezzel börtönbe kerül?
Mire készülhet?
Elég kényelmes minden?
Szégyellem bevallani, de igen.
Azt hiszem, a börtönélet illik hozzám.
Megnyugvással tölt el.
Az kizárt. Hiszen be van zárva.
Bezárom az ajtót, uram.
Köszönöm.
Ki vagy te?
Mégis... ki vagy te?
Azt kérdezgette,
ki vagyok én.
Nem mondhattam el neki,
ki vagyok.
Nem fog eljönni az a nap,
amikor válaszolhatok neki erre a kérdésre.
Nem is álmodozhatok... ilyesmiről.
A vizsgálóbiztosnak elefántcsontot és gyógyfüveket küldtem.
A belügyminiszternek három szekérnyi tetőcserepet.
Úgy hallottam, épp felújítja a birtokát.
A királyi főtitkár helyettesének csupán ezüstpénzt küldettem.
Helyesen tetted.
Nincs érzéke semmi máshoz, ami annál becsesebb lenne.
A királyi tanácsadók sürgősen meghallgatást kértek őfelségétől.
De a király elküldte őket, mondván, nem érzi jól magát.
Ők azonban azt mondták, megvárják, míg el nem jön, és reggeltől mostanáig vártak.
Ezért a királynak meg kellett jelennie...
Mit akarnak?
Nos, Wang miniszter harmadik fiának bebörtönzéséről van szó.
- Rinről? - Azt akarják, hogy engedjék szabadon.
Könyörgünk, felség! Wang miniszter úr harmadik fia,
Wang Rin Jeonghwa hercegnő, a korábbi királyné unokaöccse.
Ha a hercegnő értesülne erről magányos elzártságában,
nem gondolja, hogy abba beleszakadna a szíve?
A kiváló jelleme mind a palotában, mind a város utcáin ismert a nép körében.
Társadalmi rangra való tekintet nélkül úriemberként bánik mindenkivel.
Emellett jártas mind a tudományokban, mind a harcművészetek terén.
Mindezek felett azonban Rin Korjó uralkodói családjának tiszta vérű leszármazottja.
És e királyi sarj most börtönbe zárva ül anélkül,
hogy bármi bizonyíték lenne ellene.
Ezért mindenki aggódik és bánkódik,
hogy talán hamis vádakkal illették őt.
Én adtam erre parancsot. Én zárattam őt börtönbe.
Ezek szerint én illettem őt hamis vádakkal?
Felség, nem ezt akartam mondani...!
Látom, ma a birodalom minden tudósa összegyűlt előttem.
Wang miniszter úr, azért hozta őket ide,
hogy megmenthesse a fiát?
Nem azért jöttem, hogy hűtlen fiamat megmentsem.
Azért jöttem, hogy megtudjam, mivel vádolják őt.
Mi lesz, ha nem tetszik majd, amit hall?
Ha tényleg úgy hiszi, hogy a fiam keblében egy lázadó szíve dobog,
apjaként én hogy maradhatnék életben?
Azért jöttem, hogy felséged kezébe helyezzem magam és családtagjaim életét.
- Felség! - Hallgatom!
Csak akkor börtönözheti be a királyi család egy tagját,
ha úgy sejti róla, hogy felségárulást készül végrehajtani.
Wang miniszter fia, Rin talán árulásra készült felséged ellen?
Még hogy árulás...!
Megbíztam a trónörököst, hogy járjon utána valaminek,
de Rin gyanúsan viselkedett, miközben a nyomozás zajlott.
Ebben az esetben hol van őfensége, a herceg?
Honnan tudhatnám? Mi vagyok én, az eunuchja?
Így gondolja?
A herceg legutóbb ezt mondta nekem.
„Wang Rin mindent az én parancsomra tesz.”
„Wang Rin az én egyetlen barátom.”
Ezt én is hallottam!
Nagyon sokan hallották.
Szeretném megkérdezni őfenségét, a herceget,
hogy tudott-e erről bármit is.
Nem szólna egy jó szót a barátja érdekében?
Mióta Wang Rin úrfit börtönbe zárták, senki sem látta őt. Eltűnt!
Fél, hogy ez árthat majd neki.
Hogy teheti ezt, mikor a barátját az ő parancsainak teljesítése közben börtönözték be?
Nem gondolja, hogy őfensége, a herceg nem is akarta lefolytatni a nyomozást?
- Az lehetetlen! - Igaza van!
- Úgy bizony! - Eltűnt?
Meggondolatlan volna, vagy csak ennyire nem tudja, mi a kötelessége?
Hová tűnhetett, miután mindent Wang Rin úrfira bízott?
Kérem, hogy szolgáljon minderre ő magyarázattal!
Hol van a trón örököse?
Őfelsége úgy rendelkezett, hogy Wang Rin úrfi szabadon távozhat.
- Nagyszerű. - Azt is megparancsolta,
hogy a herceg a nyomozást a fővárosi hatóságoknak adja át, mert képtelen volt elvégezni a dolgát.
Ez most egy hatalmi játszma lenne Wang miniszter és herceg között?
Úgy tűnik, ez a harmadik úrfi kettejük közé ékelődött.
Úgy tűnik, nem bántottak...
- Égésnyomok sincsenek rajtad. - És még csak nem is köszönsz...
És miután ilyen sokat iszol, még csak fizetni sem szoktál.
Hogy mersz ilyen helyre kerülni?
Eltörik a csontjaidat és elvágják az inaidat! Olyan buta voltál!
A hercegnek hála, szerencsére életben maradhattál.
Vagy tévednék?
- Nem, jól mondod. - Hirtelen megjelensz, és ennyit mondasz?
„Mert szeretem őt”? Gondolod, hogy ez azt jelenti, hogy...
Na mindegy, figyelmeztetlek!
Többé ne avatkozz bele a dolgaimba!
- Azt hiszem, félreértettél valamit. - Kérlek, ne mondd, hogy félreértettem!
A herceg kedvéért tettem mindent.
Ő nyomozott ebben az ügyben.
És nem tudtam, hogy valaki, aki ennyire oktondi, mint te, mit mondana majd nekik.
El kellett érnem, hogy elhallgass.
Sietnem kellett. Ezért bántam veled aznap olyan tiszteletlenül.
A gazdám megkért,
hogy ezt adjam oda neked. Azt mondta,
hosszú kardod már biztos van, ezért készült egy röviddel.
Na és én? Hol az enyém?
Tessék!
Add ezt oda a trónörökösnek!
- Mi ez? - Nem tudom.
Állítólag valami híres kézműves mester munkája.
Ha ez a hercegé, hol az én ajándékom?
- Hogyhogy a tiéd? - Na!
Van fogalmad róla, mennyit kellett könyörögnöm a hercegnek, hogy megmentsen titeket?
Mit mondtál? „Hogyhogy a tiéd”?
Adj nekem valamit!
Kérem az enyémet! Tudom, hogy van nálad valami! Gyerünk!
- A tiédet? - Igen, az enyémet! Az ajándékomat!
Elég a viccelődésből, és add ide nekem!
A tiédet?
Ebben az esetben legyen ez a tiéd!
- Ez meg mi? - Ezt itt...
Ezt napokon keresztül készítettem magamnak szarvasbőrből.
Hagyjuk, ez túl becses számomra...
Ne, add ide! Hadd nézzem meg!
- Miért? - Ez olyan kis hitványnak tűnik...
- Hitványnak? - Nézd csak meg itt!
- Add vissza! - Ezt nevezed te ajándéknak?
- Mostantól az enyém. - Add vissza!
- Miért akarnád megtartani? - Nyugalom, ülj le! Megtartom!
Biztos nagyon közel állsz a gazdádhoz,
ha ilyen drága ajándékokat küldött veled nekünk.
Az nem tartozik rád, milyen a viszonyom a gazdámmal.
- Hát jó. - Hát micsoda?
- Most megyek. - Hova?
- Vissza a hegyekbe. - Micsoda?
A gazdám azt mondta, ne akarjak többé bosszút állni a néhai úrnőmért.
Hallgatnom kellett volna rá. Hibáztam.
Felesleges szenvedést okoztam ezzel mindenkinek.
Valamint...
Köszönöm.
Várj! Mikor indulsz?
- Holnap. - És mikor jössz vissza?
- Azt nem tudom. - Maradj még!
Nem kérsz valamit, amit arrafelé nem ehetnél?
- Nem, köszönöm. - És némi italhoz mit szólnál?
Na, mit gondolsz? Igyunk reggelig!
- Nem! - Szeretnél megnézni valamit?
- Nem vagy kíváncsi valamire? - Nem...!
- Várjunk csak! - Igen?
Van valami!
Mit művelsz?
Ez a titkos jel!
Ez más, mint amit az előbb ütöttél...
Óránként változik.
Legutóbb titkos jel nélkül kinyílt...
Ha csak úgy besétáltál volna, mert nyitva volt, biztos, hogy lelőttek volna...
Sikerült!
Menjünk!
Parancsolj!
Ez az Árnyak Otthona.
Az árnyék testőrség tagjai itt szoktak gyakorlatozni.
Ne is foglalkozzatok velünk! Folytassátok a gyakorlást!
Hogyhogy még mindig nem tudjátok eltalálni a célpontot?
Hónapok óta gyakoroltok!
Árnyék testőrség?
Az ilyesféle kiképzés nem a palotában zajlik?
Árnyékként kell élniük. Nem láthatják őket, míg tanulnak.
Az a fontos, hogy ügyesek, titkosak, módszeresek és titokzatosak legyenek.
Szóltam nekik,
hogy ne hajlongjanak a herceg előtt,
és hogy tegezzék nyugodtan. Megkértem őket, hogy barátként bánjanak vele.
Jól tetted.
Valójában többen érdeklődnek a „Chaeryeon-ünnepély” iránt, amit fenséged rendez,
mint a „Nyolc fogadalom ünnepsége” iránt, ami a fő vigasság lesz.
Legutóbb túl magasra állították, és nem volt valami szép.
Legyen a pózna ezúttal alacsonyabb!
Csak Korjó azon nemesei vehetnek részt rajta,
akik a 15. életévüket betöltötték, és fenséged jóváhagyó levelével rendelkeznek.
Mindenki azon fáradozik,
hogy fenséged jóváhagyó levelét megszerezhesse, és eljöhessen.
Legyen a zenészeknek egy külön emelvény!
Vannak, akik képesek nagy összegeket is fizetni érte.
A hercegnek több támogatóra van szüksége.
A hűséges alattvalók mind lenézik a fiamat,
és tudomást sem vesznek róla.
Különösen Wang miniszter.
Pontosan, fenség.
Meg kell találnunk a módját, hogy kordában tartsuk őt!
Korjó összes tudósát képes volt magával vinni,
csak hogy gúnyt űzzön a hercegből.
Bizonyára azt akarja,
hogy a fia vegye át a herceg helyét.
Épp ezért gondoltam arra,
hogy fenségednek meg kellene változtatnia a módszereit.
Megváltoztatni?
Jüan hamarosan küldöttséget indít útnak Korjó felé.
Úgy hallottam, hogy lányokat szeretnének kapni adományként.
Lányokat?
50 közrendű lányt,
és 3 nemesi születésűt.
Úgy tudom, Wang miniszternek van egy lánya...
Épp elég idős ahhoz, hogy Jüanba küldhessék.
Szeretné látni a miniszter lányát?
A saját szemeimmel kell látnom őt,
hogy eldöntsem, hasznunkra válik-e vagy sem!
Majd én hívatom őt, fenség.
Előbb a herceggel kell beszélnem.
Azonnal hívja őt ide!
Gyakorlatozás közben nagyon unatkoztam.
Szóval azt mondtam neki, hogy „Suin, küzdjünk meg!”.
De volt egy feltétel. Nem használhattam a lábamat.
Ez volt a megállapodás.
A küzdelem aztán napokig nem ért véget.
Végül megadta magát nekem.
Talán csak...
... nem méreg van ebben a teában?
- Hogyan? - Vagyis...
Nem hinném, hogy bárkinek szabad volna tudni erről a helyről.
De most, hogy én megismertem,
talán gondoskodni akartok róla, hogy ne beszélhessek.
Ez az egyik megoldás.
A másik az, hogy beállsz közénk.
Mi?
Nézd!
Várj...! Várj...!
- Mi van? - Gyere!
Sokáig voltak hontalanok.
Sok mindenhez értenek.
De ha lecsuknák őket, amiért ellopták a trónörökös nyílvesszőit,
csak halálra vernék őket. Milyen kár lenne!
Ezért hozattam őket ide.
Mit ettél te?
Kicsúszott a kezemből! Hozd vissza szépen!
Hogyhogy kicsúszott a kezedből?
Meghalhattunk volna!
Mi vagy te?
- A palotából... - Maradj csendben!
Mi az?
Kicsit most dolgom van.
Ezúttal mit akarnak?
Még nem végeztünk! Várj meg itt!
Van valami oka annak, hogy ilyen gyorsan el kell menned?
Nos...
Így is mondhatjuk.
Kényelmetlen számodra a pénzügyminiszter úr házában maradni?
Bizonyára.
Úgy tűnik, Han Cheon nagyon szomorú lenne,
ha elmennél.
Ezért is kell mennem.
El kell tűnnöm innen, mielőtt még túlságosan elszomorodna miatta...
Az...
Csak megbonyolítaná a dolgokat.
És én nem szeretem a bonyolult dolgokat.
Hamarosan itt a „Nyolc fogadalom ünnepsége”. Nem akarod megnézni?
Úgy hallottam, semmi néznivaló nincs rajta.
Korábban még sosem vettél részt rajta?
Az elmúlt 7 évben nem.
Rengeteg érdekes dolgot megnézhetnél...
Éjszakánként táncolni szoktak...
Nem értem, miért kellene másokat néznem, ahogy éjszaka táncolnak.
Boldog emlék lehetne.
Miért volna szükségem... boldog emlékekre?
Ha nehéz napok elé állít az élet, és szükséged van valamire,
ami erőt ad, gyakran visszagondolhatsz majd ezekre a pillanatokra.
Az emlékek...
Erre valók.
Magyar felirat: Brigi (brigichan@hotmail.com)
Angol felirat: KOCOWA
http://yisanprojekt.hu/
Ez egy ingyenes fansub, rajongóktól rajongóknak. Kereskedelmi forgalomba NEM hozható!
This is a FREE fansub. NOT for SALE!!! Get it for FREE @ d-addicts.com