Gyönyörű szerelem ~ 7. rész
Na megyek a stúdióba. Sok sikert a cikk megírásához!
Köszi.
Ó, jut eszembe! Ha megvan a verseny eredménye, dobj meg egy e-maillel!
Oké...
[Amatőr íróverseny - A második forduló eredményei]
[Az irodalom világa]
Kész van már a reggeli?
Ha már itt fogsz maradni, összedobhatnál valami harapnivalót nekem is, nem gondolod?
Egészségünkre!
A "Szabadúszó" című regényem megnyerte az amatőr írók díját!
Nemsokára íróként debütálhatok.
Ki is adják a regényemet, és könyvesboltokban fogják árulni.
A "Nagase Hinata" név nagy betűkkel lesz fölé nyomtatva!
Mindenki ezt a könyvet fogja olvasni. Nevetnek rajta, vagy megkönnyezik...
Anya vesz majd belőle vagy száz példányt.
Bár tényleg így lenne...
Nem sikerült...
Látod, megy ez neked!
Ennyit kapsz, amiért nem bánsz velem jobban!
Hékás! Legalább ezúttal továbbjutottam! Ne packázz velem, különben kinyuvasztalak!
Az ilyen versenyeknek semmi értelme, bármiről szóljanak is.
- Ostobaság! - Pedig így van.
Nálunk, Koreában kötelező sorkatonaság van...
Én is két éven át szolgáltam.
Keményebb volt, mint hittem volna.
Maga volt a pokol.
Kiskorom óta imádtam rajzolni.
A rajzolás volt... az egyetlen menedékem.
Abban a pokolban tanultam meg először álmodni.
Arról álmodtam, hogy művész lesz belőlem.
A katonai szolgálat után számos versenyre beneveztem.
De mindegyiken elbuktam.
Ezért feladtam az álmom, hogy rajzoló lehessek és az apám... kicsi boltjában kezdtem dolgozni.
Sangseung...
A versenyek semmit sem érnek! Ne hagyd, hogy elbátortalanítsanak!
Ennyit még sosem beszéltem egy huzamban...
Valami biztos nem stimmel ma velem...
De hiszen ez...!
Nézd!
Hát te rajzoltad!
Beleszerettem ebbe az angyal-rajzba. Ezért hoztam haza magammal.
Egy nap engem is ugyanúgy felfedez valaki, mint ahogy én megtaláltam a te rajzodat.
Már meg is írtam a következő történetemet.
Ez történelmi regény lesz, hogy megbonyolítsa egy kicsit a dolgokat.
Az lesz a címe, hogy "Vakáció Edóban".
~ Edo: 1868-ig Tokió neve ~
- Megint be akarsz nevezni vele? - Igen.
Nem unod? Nem bánt?
Hogyne bántana.
A szüleim azt szeretnék, ha olyan férfihez mennék férjhez, aki majd megörökli tőlük és továbbviszi a sütiboltjukat. De én másra vágyok.
Írni akarok! Ezért nem számít, hányszor utasítanak vissza... még ha egy ajtó se nyílik ki előttem, tovább kell próbálkoznom!
Még ha bánt is... még ha szenvedek is miatta... nem tehetek mást, tovább kell próbálkoznom.
Azt gondolod, ostoba vagyok, nem igaz?
Szégyellem magam...
Én nem voltam ilyen erős. Én...
... hamarabb feladtam, mint te.
Egy érzékeny srác, aki arról álmodott, hogy művész lesz...
Egy arrogáns férfi, aki azért jött Japánba, hogy felvásároljon egy szállodát...
Vajon melyikük az igazi Lee Yeonsu?
Miről szól majd a történet?
Hogy? Úgy érted, a "Vakáció Edóban"?
Egy nemes úrról szól, aki az Edo-korban élt.
~ Edo-kor: 1603-1868 ~
Fényűző életet él a palotájában, mégis unatkozik.
A nagyúr megunja a dolgot, és kiszökik a városba.
Olcsó ruhákat vesz, és egyszerű embernek álcázza magát.
Nincs mit ennie, és megéhezik... ezért elszegődik egy halárus mellé tanítványnak.
Tanítványnak?
Segédnek.
A nagyúr, aki addig csak drága halételeket evett, mint lepényhal vagy keszeg,
megkóstolja élete első szardíniáját és makréláját, és nagyon ízlik neki.
Majd itt... beleszeret a halárus lányába.
A halárus lánya undorodik az elkényeztetett, beképzelt nagyúrtól...
De végül megértik egymást... és összejönnek...
Boldog véget ér a történet?
Nem, nem jönnek össze. Az Edo-korban járunk! Teljesen más társadalmi réteget képviselnek!
Teljesen eltérő a gondolkodásmódjuk, ahogy a dolgokat látják.
Nem lehetnek együtt.
De tudod... el kell ugyan válniuk egymástól, mégis boldogok.
Mert rövid ideig tartott ugyan, mégis gyönyörűek voltak a közös pillanataik.
Mégis milyen gyakran találkozik az ember valakivel, akivel ilyen szép pillanatokat élhet át?
A lány mélyen eltemeti majd ezt az érzést a szívében, és élete végéig szeretettel gondol vissza rá.
Ó... untatlak, igaz?
Hogy is fogalmazzak...
Úgy érzem, szívesen lerajzolnám ezt a lányt...
Tetszik? Úgy örülök!
Milyen szégyentelenek vagytok ti, japánok!
Melyik újság küldött?
Park Sangseung a nevem.
A mosás a nő dolga. Csináld meg!
Anyukád hogy van?
Semmi komoly, és most már jól van.
Értem. Örülök.
Nem értem, mi történik velem...
Magyar felirat: Brigi (brigichan@hotmail.com)
Angol felirat: yiandtlcw
http://yisanprojekt.hu/
Ez egy ingyenes fansub, rajongóktól rajongóknak. Kereskedelmi forgalomba NEM hozható!
This is a FREE fansub. NOT for SALE!!! Get it for FREE @ d-addicts.com