Gyönyörű szerelem ~ 3. rész
De hiszen ez ő...!
Nem emlékszel rám?
A szöuli Grand Hotelben elvetted a telefonomat, leöntöttél borral, és szarba se néztél!
Ó, szóval te voltál az...
~ Yeonsu udvariatlan megszólítást használ Hinatával szemben ~
Most tényleg így szólított...?
Menjünk be abba az üzletbe! Veszek neked valami új felsőt.
Mi?
Vagy inkább egy ruhát vegyek...?
Tudtam én, hogy egy bunkó!
Egy interjúra készülök, és semmi szükségem arra, hogy sértegessenek!
A soha-viszont-nemlátásra!
Micsoda egy seggfej!
Szabad vagyok!
Yeonsu eltűnt?
Lehet, hogy túl szigorú voltam vele...
Elhalasztottam az értekezleteket és interjúkat, arra hivatkozva, hogy beteg.
A fia gyűlöli Japánt.
Bizonyára az édesanyja miatt...
Semmi perc alatt vissza fog menni.
Semmi szükség kerestetni őt.
Elnézését kérem, uram...
Bocsásson meg, de volna másik bankkártyája?
Attól tartok... ezt megszüntették.
Nagyra értékeljük, hogy így ügyel a részletekre!
- Köszönjük szépen! - Hálásan köszönjük!
- Köszönjük! - Köszönjük szépen!
- Mayu, kérlek! - Máris!
- Kérem, fogadják el ezeket! - Nagyon köszönöm!
- Parancsoljon! - Köszönöm szépen!
- Küldd át a vázlatot e-mailben, ha kész van, rendben? - Rendben, úgy lesz!
- Köszönöm a munkádat! - Én köszönöm!
- Köszönöm! - Köszönöm!
Akirának... igen, biztos csak szüksége volt egy női barátra, aki segít kiválasztani a nekem szánt, szülinapi ajándékot...
Vagy... az ott nem is egy női barát, hanem csak egy lánytestvér, akiről még nem is tudok!
Igen, ez lesz az!
De ez egy kicsit azért erőltetett így...
A születésnapom a múlt hónapban volt...
Amikor egy évvel ezelőtt megismerkedtünk, vonzott a kedvessége. Bár igazából ő mindenkivel kedves volt.
Vagány srác, de imád bulizni, és ezért nem bír egyedül maradni.
Tudom én jól... a szemébe kellene mondanom ezeket a gondolatokat ahelyett, hogy a blogomba írom őket...
De félek, hogy összevesznénk miatta, és elveszítem őt.
Félek...
És egyébként is, a mosolya...! Mindig én vagyok az, aki enged...
[Oozora Haruka online naplója]
Hallgass már...!
Hinata, mindenki tudja, hogy ezt te írod. Már rá kellett volna jönnöd!
Élőben jelentkezünk a Taikoku Hotel elől.
A dél-koreai Taedo Group örökösét, Lee Yeonsut jelenleg nagy érdeklődés övezi a Taikoku Hotel felvásárlásával kapcsolatban.
Lee úr a közlemény szerint megbetegedett, és egy hete el sem hagyta a szálloda területét.
A Taedo Group közleménye szerint összeesett a kimerültségtől...
Hé! Hová megy...?
- Hé! - Már megint...?
[portrérajzolás ~ 1000 yen]
~ kb. 2300 forint ~
Maga tudja...
Már megint túl sokat ittam...
Hé, várj!
Látom, berúgtál.
Csak nem hagyott el a pasid?
Dehogy, nem erről van szó!
Most nézd meg magad! Hát meg is érdemled...!
Mi van? Történt valami?
Te... nem is tudod, ki vagyok én?
Tudnom kellene?
Tényleg nem ismersz meg?
Nem hát...
Egyébként is... mit keresel te itt?
Hiszen Szöulban rendesen rám kiabáltál, hogy utálod Japánt!
- Nemcsak hogy utálom... Gyűlölöm! - Miért?
Ne is kérdezd! Soha!
Nem szeretnék emlékezni rá...
Mi van vele?
Hirtelen olyan, mint egy szomorú kiskutya...
Titokzatos...
Mocskos Japán!
Menjünk be abba az üzletbe! Veszek neked valami új felsőt.
Minden alkalommal más arcát mutatja...
Ezt meg hogy képzeled? Ki engedte, hogy megedd?
- Ez túl édes! - Nem kellene mondanod valamit?
- Hol van a kávé? - Nem éppen erre gondoltam...
Ez nem ízlik! Tessék, edd meg!
Valami állatira nem stimmel nálad...
Igaz is! Még azt sem tudom, hogy hívnak!
A nevem...
... mostanáig minden információt a Taedo Group személyzetétől kaptunk. Lee úr nyilvánosan még nem mutatkozott.
A nevem... Park Sangseung.
Park Sangseung a nevem.
Magyar felirat: Brigi (brigichan@hotmail.com)
Angol felirat: yiandtlcw
http://yisanprojekt.hu/
Ez egy ingyenes fansub, rajongóktól rajongóknak. Kereskedelmi forgalomba NEM hozható!
This is a FREE fansub. NOT for SALE!!! Get it for FREE @ d-addicts.com