Magyar felirat: Brigi (brigichan@hotmail.com)
[A környék hőse]
~ 6. rész ~
Nem volt különösebb mesterem, aki erre tanított volna.
Egy átlagos harcművész edzőteremben tanultam.
Általános iskola óta sokat verekedtem,
ezért az anyám beíratott egy ilyen terembe, hogy rendes embert neveljenek belőlem.
Ezért óvatos és irányított körülmények közt tanultam.
És természetesen nem akarlak ilyesmire tanítani téged.
Szóval azt akarja mondani, hogy óvatos és irányított keretek közt harcol akkor,
amikor egyszerre 10 embert ver laposra?
Az erőszak rossz dolog.
- Bánom, amit tettem. - Ugyan, Shiyun!
Nem rossz dolog, ha az ember a jóért és igazságért él.
Jó estét! Bár lassan záróra van…
Az embereim először ebben a bárban találkoztak a Zen'n kávézó tulajdonosával.
Uram... miért integet nekem?
Kölyök!
Három másodpercet kapsz! Gyere ide tüstént!
- Shiyun, hiszek önben! - Mi?
De... miért...?
- Letelt a három másodperc! - Még szép!
Nem semmi figura...
Gyere ide, most azonnal!
Miért nem jön ide maga, uram?
Kinek képzeli magát, hogy így hívogat?
Ez a kis...!
Egy pillanat!
Uram...
Te jó ég!
Mondja... nem lehet... hogy ön az Árnyék?
Nos... azt nem tudom, ki lehet ez az „Árnyék”...
De ez a fiatalember itt törzsvendég.
Jól sejtem... hogy nem egy ital miatt tértek be ide?
Mit művel?
- Azt mondta, menjen oda hozzá. - Hogyan?
Értem...
Mehetnénk... inkább együtt?
Elnézést...! Ezt ne itt csinálják!
Mi lenne, ha inkább leülnénk beszélgetni? Bár nem tudom, miről van szó…
Az alvállalkozóm beosztottjai súlyosan megsérültek.
Az elkövetők mindig visszatérnek a tett helyszínére.
Minden ebben a bárban kezdődött.
És mi itt ülünk megint.
Ön volna... az Árnyék?
Várjon egy pillanatra! Kinek képzeli magát?
Mit művel?
Most fenyegetni próbál?
Van fogalma róla, kik vagyunk, hogy így viselkedik?
Tessék?
Nos... nem vagyok én senki. Mindössze a bár tulajdonosa.
Miféle ember maga?
Az Árnyék?
Vagy talán... ő volna az Árnyék?
Hogy milyen ember is vagyok én...?
Igazgató úr, jó estét! Vagyis inkább jó estét kívánok a Gangjung Rendőrkapitányság Im nyomozójának!
Itt Changyu beszél. Az ön kérésére vagyok itt a bárban.
Tényleg? Itt van a közelben, ugye?
Valaki erőszakoskodni próbál velem!
Igen, kérem, azonnal jöjjön ide!
Nemsokára találkozunk! Viszlát!
- Whiskey-t! - Máris…
Maga diák esetleg?
Nem, felvételi előtt állok.
Ezért nem talál magának munkát. Mert másokra hagyatkozik.
A globális technológiai fejlődés és a fix munkahelyek visszaszorulása miatt nem talál az ember munkát!
Magának fogalma sincs az egészről!
Hát nem szemtelen? Miféle vendég az ilyen?
Én építtetem a Hallyu Core Mall bevásárlóközpontot.
Nem is tudtam, hogy van egy ilyen remek bár a közelben.
- Jöhetek ide gyakrabban? - Igen.
Viszontlátásra!
„Newstar Invest”?
Ügyes voltam, ugye? Egészen a végsőkig megőriztem a titkát!
- Úgyhogy ígérje meg nekem! - Mit?
Hogy megtanít verekedni!
Tanítani fog engem, ugye?
Korábban volt egy ilyen fiatal kollégám, mint ön.
Túlságosan magabiztos volt, és meggondolatlan...
Ugyanakkor jó és szeretetreméltó srác volt.
Kellemes megjelenésű...
Akkor biztos ugyanolyan népszerű volt a csajok körében, mint én.
Ön...
Nagyon emlékeztet engem erre a barátomra.
- Sok a közös kettejükben. - Mivel foglalkozik mostanában a barátja?
Van egy részmunkaidős pincér a Szomszéd Bárban.
Jó barátságban áll ennek a kávézónak a tulajdonosával.
Minden mindennel összeköttetésben áll.
- Mennyi ideig fog tartani? - Hogyan? Micsoda?
Kideríteni, hogy kettejük közül melyik az Árnyék.
Lófrál pár kölyök ezen a környéken...
Ha őket munkára fogjuk, három-négy napon belül elkaphatjuk őt.
- Két napot kap. - Értem, két napot…
- Mennyi időbe fog telni, hogy elintézzék őket? - Lássuk csak… hogy elintézzük őket...
Nem kell majd elvernünk őket... értem...
Vajon jár erre taxi?
Viszontlátásra!
Csak a pénz miatt türtőztetem magam
Visszafogom magam, hogy pénzt kereshessek a gyerekeknek.
Ha összecsapnánk, tuti én nyernék... de a pénz miatt uralkodok magamon... a fenébe!
Én vagyok az. A gyerek lefeküdt már?
Még nem ettem. Most indulok hazafelé.
Magániskolába? Oda akarod küldeni?
Hé, Changyu!
Changyu, mi a baj?
Ki meri bántani az én Choi Changyumat?
Na? Gyertek elő mind!
Uram, ez aztán gyors volt! Azt hiszem, tényleg a közelben járhatott...
Ez a férfi zaklatott téged, mi?
Maga, jöjjön csak ide! Tudtam, hogy maga lesz az!
Zsivány! Megmondtam, hogy legközelebb nem hagyom futni magát!
Taeho, ezt nem teheted! Világos?
Rájöttem, hogy hírszerzéssel és kereskedelemmel foglalkozott Kínában!
Valami történt Kínában, de aztán...
Hé...!
Maga számos alkalommal kenőpénzt fogadott el, és sikkasztott!
- Ugye? Így volt? - Na de uram!
Shiyun nem az a fajta ember!
Ő igazán elismerésre méltó férfi, aki hisz az igazságszolgáltatásban!
Te... mondd csak, ilyen közel kerültél hozzá?
Minden nap itt lógok, persze, hogy közel kerültünk egymáshoz!
De mondd, miért vagy itt?
Hwang úr már nincs is itt!
Szóval mit pazarolod itt a drága idődet ahelyett, hogy hazamennél?
Az én dolgom, hogy a munkán kívül mit csinálok!
Akkor el is szoktad számolni költségként az összes pénzt, amit itt sörre költöttél?
- Dehogyis! - A sört én állom.
Changyu nem fizet értük.
Changyu semmit sem beszélt nekem arról a cégről, ahol dolgozik.
Semmit arról, mekkora cégről van szó, vagy hogy hányan dolgoznak ott.
Nem akartam így beszélni…
Nos, azt hiszem, részeg vagyok. Egészen biztosan részeg vagyok!
- Na mindegy, uram! - Igen?
Azért köszönöm, hogy eljött!
Ki volt az, aki bántani próbált?
Két alak tőlük.
„Newstar Invest”?
Ezekkel még mi sem tudunk kezdeni semmit.
- Miért? - Mert csak!
De mit akartak csinálni veled?
Felbukkantak a semmiből, és elkezdtek itt hadonászni.
Egész váratlanul azt kérdezték tőlem, én vagyok-e az Árnyék!
Az Árnyék?
Azok az alakok lehettek, akiknek közük volt ahhoz a csoportos verekedéshez.
Ó... az a csapat verekedős zsivány....
Hé! Amikor még a fiatal voltam, én voltam az Árnyék...!
Te...!
Azt hiszed, hogy ez a tulajdonos a legvagányabb, mi?
Övé egy bár, és úgy tűnik, van egy csomó pénze...
Emellett még jóképű is... mi?
De próbáld csak meg ezt sokáig fenntartani…!
Ez az egész nem minden!
Tudod te, ki a legvagányabb figura?
Aki jól bánik veled, és csakis veled!
Mindenben! Valaki, aki 150 000 wonnal többet fizet neked, mint a többieknek!
Valaki, aki villámgyorsan itt terem, ha telefonálsz!
Az olyanok az igazán vagány arcok! Megértetted?
Várjunk csak! Van is itt valaki, akire illik ez a személyleírás.
Erre a palira itt...!
Na, húzzunk innen...!
Changyu, hamarosan be kell zárnom.
Igen, értem...
Shiyun... holnaptól tegezzen nyugodtan!
Mi a harcművészetek legalapvetőbb eleme?
A lábmunka?
Azt hiszem, holnap elkezdhetem gyakorolni azt.
- Taeho... - Igen?
Van egy saját céged?
- Cégem? - Odabenn mindenki tudta, csak én nem.
Junhi, tényleg sajnálom!
Van egy pici cégem, akkora, mint egy kisbolt.
Később majd mindent elmagyarázok!
- A főnök tudja? - Nem, nem, nem...!
Senki sem tud róla.
Egy ideig ez maradjon köztünk, rendben?
Jól van.
Vegyél anyádnak egy kis sütit hazafelé menet!
Hagyd csak, ilyen későn úgysincs nyitva egy cukrászda sem…
Te! Akkor csak tedd el, és add oda az édesanyádnak költőpénzként!
Köszönöm…
De ugye nem fogod holnap visszakérni, mondván, nem is emlékszel rá, hogy ideadtad volna?
Hé, annyira azért nem vagyok részeg!
Ausztrália fővárosa... Canberra.
Kanada fővárosa... Ottawa!
Nincs a fejemmel semmi gond!
Menjünk, menjünk!
Mit ír, és miért írja le?
Ezt még 2001-ben írtam.
Hallottam, hogy zajlott akkor egy akció Frankfurtban.
Az egyik vendégem elmondta, hogy az akciót lefújták, és eltűntek róla a jelentések.
Próbálja aláásni a helyzetemet?
Minden szervezetben vannak lázadó elvek.
A fénynek mindig a sötétség a párja.
Szeretném mindkét szempontot figyelembe venni.
Azt akarja mondani, hogy fel akarja fedni a sötétséget mindenki előtt?
Arra kérem, hogy kössünk alkut.
Hallgatom.
Szóljon az embereinek ott!
Mondja meg nekik, hogy hagyják békén.
- Mit hagyjanak békén? - Engem.
A Szomszéd Bárt.
És Shiyunt.
Mindent, ami három évvel ezelőtt Makaóban történt...
Érjen véget ez az egész Seo Junseok halálával.
Ugye nem azt akarja sugallni, hogy az ügynökség csinált valamit Seo Junseokkal?
Csak adja át nekik az üzenetemet!
Mondja meg nekik, hogy tegyenek félre mindent, és hagyjanak békén minket!
Ha megteszik, megsemmisítem a feljegyzéseimet, és csendben éldegélek tovább.
Valamint...
Semmi értelme manipulálni vagy irányítani az egykori ügynököket.
Még ha történne is velem valami,
akkor se tudná senki, hol keresse a sok-sok feljegyzésemet, amit elrejtettem.
Nem tudom, hogy tisztelnem kellene-e önt, vagy megvetnem.
Ne tegye egyiket se!
Egyszerűen felejtsük el, hogy a másik egyáltalán létezett.
Mert a sors ezt tartogatja számunkra.
Köszi, hogy hazahoztál.
- Junhi. - Igen?
Meg kell őrizned a titkomat!
- Taeho. - Igen?
Ugye nem csinálsz semmi törvénybe ütközőt?
Hé...!
Az ország érdekében teszem. Az ország érdekében!
Jó éjt!
Im Taeho nyomozó. A Cheonggye nevű vállalat tulajdonosa.
A Gangjung Rendőrkapitányság 1. sz. egységének tagja. A Hayan-kerületben lakik a Saegeum-lakóparkban.
206-os épület, 1104-es lakás.
Biztos vagyok benne, hogy már mind jártatok odalenn.
A fiatalabb és idősebb kollégáink egyaránt szeretnek odajárni.
A Szomszéd Bárba.
Szerencsére sikerült információkhoz jutni a helyzetről.
A bárban munkálkodik valaki,
aki alattomos támadást tervez, mellyel alapjaiban rengetheti meg a hírszerzést.
A legveszedelmesebb ellenség végig a közelünkben rejtőzködött.
A hírszerzés jövője múlik ezen!
Ha most elbukunk, jobb ha felkészültök arra, hogy ez volt az utolsó akciónk is egyben.
- Megértettétek? - Igen!
- Igen!
Nem kellene ezt megennem...
Kivel SMS-ezel ilyen bőszen?
- Choi Changyuval. - Choi Changyu?
A sráccal, akiről tévesen azt hittük, hogy az Árnyék?
Igen.
Rád mozdult?
- Nos, Changyu... - Igen?
Folyton randira hív...
Mit gondolsz? Elfogadjam?
Micsoda?
Bae Jeongyeon!
Choi Changyu volt az, aki segített rajtam, mikor bajban voltam!
A sors akarta, hogy találkozzunk!
Minden... velem kezdődött...!
Hé! Hé! Ne bohóckodj már, ez nem vicces!
Komolyan? Tényleg nem vicces?
Mit csináljak? Randizzak vele?
Nos, nekem nem az esetem, ezért csinálj vele, amit akarsz!
De a jövő hét a leadási határidő a regényedhez. Hol tartasz vele?
A felét megírtad már?
Nemrég léptem túl a felét…
De az alapvető részletek hiányoznak... a részletek...
Ha úgy döntesz, hogy elkezdtek járni Choi Changyuval,
képes leszel egy hét alatt befejezni a mesterművedet?
Milyen realista lettél egy kis csirkezabálás után…!
Barátom, most a legfontosabb dolog az életedben a munkád.
Ha profi akarsz lenni, akkor az embereknek meg kell ismerniük téged íróként olyan gyorsan, ahogy csak lehet.
Világos?
Nincs más választásom, melletted kell maradnom.
Mások jövőjét olyan tisztán látod, bezzeg a sajátodat…!
Ó, én örök barátom!
Ó, a mi vidám lelkünk! ?
Ez ám a szép élet! Igen!
De kicsit korai még arról beszélni, hogy szép az életünk.
Igen, igazad van. Még korai...
Együnk még egy kis csirkét!
Köszönöm.
Alkut ajánlott?
Meglepően pontos írás.
Hwang úr...
A hatvanas évektől kezdve tervezett küldetéseket, és írt jelentéseket, valamint értékeléseket.
Hallottam róla, milyen... de ez igazán lenyűgöző.
Nem kíváncsi?
Amit 2001-ben tettem, az nincs erre a papírra feljegyezve.
Nem tartozik rám, így nem is érdekel.
El kell fogadnunk az alkut.
Értem, uram.
De...
Vajon tétlenül kell végignéznünk a támadásokat, amik ellenünk irányulnak?
Nem tudhatjuk, mi járhat Baek Shiyun fejében.
Hwang úr pedig naplónak álcázott bombát rejteget.
Minden tőlem telhetőt megteszek, hogy megtaláljuk ezt a naplót.
Ami pedig Baek Shiyunt illeti, figyelemmel fogjuk követni a tevékenységét.
Baek Shiyun...
Hwang úr...
Biztos vagyok benne, hogy egyikük át fogja lépni azt a képzeletbeli határt.
Felkészülten fogom várni a pillanatot.
Nézze másik oldalról a dolgot!
Ha bonyolult és alapos módon vizsgáljuk meg a helyzetünket,
elhomályosul, ki az ellenségünk, és ki áll mellettünk.
Hogy ki harcol velünk együtt és ki az, aki ellen küzdenünk kell…
Végül az egész nem ér majd semmit.
Uram.
Ami Baek Shiyunt és Hwang urat illeti...
Mit gondol, kettejük közül melyik a veszélyesebb?
Ezt önnek kell eldöntenie.
Suhyeok.
Ráférne önre a nyugodt, boldog élet.
Mi ketten a végsőkig egymás oldalán fogunk dolgozni.
Viszont ehhez a hírszerzésnek nem szabad összeomolnia.
Még ha az országot meg is rázzák a történtek, a cég rendíthetetlen kell, hogy maradjon.
Még ha az egész erdő le is ég, egy fának akkor is meg kell maradnia.
Csak így serkenhet újra erdő.
A fa, amit oltalmazunk, az pedig a hírszerzés.
Ugye tudja?
A sas elindult!
Megerősítve! Én is indulok!
Jaj, ez az alak...! Ne már!
Bocsánat!
A rendszáma 31-6052.
- Jó napot! - Üdv!
Dögös ez a csaj!
Emlékezz rá, miért vagyunk itt! Szerinted szórakozni jöttünk?
- Muszáj így beszélned a nálad idősebbel? - Menjünk, menjünk!
Halló?
Hallgatom, Jeong Suhyeok.
Elfogadjuk az ajánlatát.
Gratulálok.
Ezt örömmel hallom.
Remek munkát végzett.
Akkor térjen mindenki élete vissza a normális kerékvágásba.
Kérem, tartsa be, amit ígért! Mindent jól titokban kell tartania, amit csak a hírszerzésről tud!
Természetesen.
Akkor ez egyúttal azt is jelenti, hogy többé nem fognak figyelni engem, ugye?
Tudott róla?
Ne hibáztasson senkit amiatt, hogy rájöttem!
Lehet, hogy amatőr, de fáradhatatlanul dolgozott.
[Jeong Suhyeok]
Igen, csoportvezető úr?
Nocsak...
- Jó napot. - Hogy is hívták...
- Changyu...? - Igen.
Úgy tudom, hogy rendőr szeretne lenni, és épp a vizsgáira készül.
Így van.
- Jöjjön! Jöjjön csak! Erre! - Hogyan?
Úgy hallottam, hogy a töltőtollak mostanában újra divatba jöttek.
Na, mit gondol? Szép, ugye?
Nahát, ez jó drága!
Szeretnék venni önnek egyet!
Jó nézni, milyen elhivatott a munkájában.
Mostantól keményen kell tanulnia!
És csak óvatosan azokkal az átmeneti munkákkal!
Gondolnia kellene a jövőjére!
A bagoly felbukkant!
Az a seggfej!
Megállni!
Ki az?
Valaki, akivel akkor futottam össze, amikor Minkit próbáltuk elkapni!
Cheonggye vagy mi volt a cég neve, ami előtt történt.
A pali, aki eltörte a karomat, szintén felbukkanhat itt.
Hol van a mi tulajdonosunk?
Azt mondta, dolga van, ezért későn fog érkezni.
Azt is mondta, hogy lehet, hogy mostantól nem lesz itt délutánonként.
- Jeongyeon. - Igen?
Ma még csinosabb vagy, mint tegnap!
Changyu...
Ugye tudod, hogy szükségállapot uralkodik most körülöttem?
A határidő miatt, ugye?
Ezért szeretném, ha egy ideig nem mondanál nekem ilyen kedves dolgokat.
A kultúrnegyednek már most is kimondottan városias a hangulata.
Nincs szükségünk arra, hogy a mostani bérlőket kártalanítsuk.
Minden a jogi szabályozások mentén történik.
De vigyáznunk kell, nehogy a párbeszéd vagy a kritika a közösségi oldalakra terelődjön,
ahol futótűzként tudna elterjedni.
Azt beszélik, hogy egy ügyvédet megöltek.
- Mégpedig az ön ügyvédi irodájából. - Honnan szerzett róla tudomást?
Híres ügyvéd volt, Jo Eunjeongnak hívták.
De a rendőröknek fogalmuk sincs, ki tehette.
Mindannyian majd megbolondulunk miatta!
Jó napot, a nevem Seo Yejun.
Ő Seo ügyvéd, aki a Hallyu Core Mall megépítéséig csatlakozik hozzánk.
Miért csak most ért ide?
Úgy tűnik, ön érkezett 10 perccel korábban.
Ha folytathatom... Amennyiben tovább késlekedik a projekt,
a szerződési kötbért átháríthatjuk a KJ Industriesra.
Mondja...
Nem él az ön családja New Yorkban?
New Yorkban?
Nem.
Az igazgató úr New Yorkban nevelkedett.
Értem.
Jól sejtem, hogy ismert valakit New Yorkban, aki hasonlított rám?
Errefelé lakik?
Changyu.
- Igen? - Tudnál segíteni?
Persze, miről volna szó?
Be kell fejeznem ezt a történetet, kerül, amibe kerül!
Szeretném hallani egy külső szemlélő véleményét róla!
Az ilyesmire én vagyok a legalkalmasabb!
Meséltem már, hogy az anyukámnak volt egy videotékája, mikor még kicsi voltam?
Na, figyelj!
- A főszereplő egy jóképű kém. - Aha...
De miközben kémként tevékenykedett, túl sokszor került életveszélyes helyzetbe.
Szóval a teste borzasztó állapotban van.
De találkozik egy nővel, akibe beleszeret.
Oké.
Ezért titokban kell tartania a munkáját.
Ám amikor az ember szeret valakit, idővel képtelen...
Idővel... képtelen elrejteni előle a testét?
- Igen. - Értem.
Vajon megmutatja neki a testét? Vagy megmutatja, és hazudik neki róla?
Azt mondja majd, hogy a sebei máshonnan származnak?
Vagy pedig mindenkitől elfordul, aki a közelébe kerül?
Akkor ez azt jelentené, hogy egészen a visszavonulásáig nem találkozgatna senkivel, hogy megőrizze a titkát.
Vajon hazudni fog? Vagy elutasítja a szerelmet?
Mit gondolsz, melyik volna tragikusabb?
Jeongyeon.
Szeretnél jó tanácsot kapni valakitől a történethez?
Nem volna jobb olyasvalakit megkérdezni, aki pont ugyanilyen életet élt?
Mégis kit?
- Hwang urat? - Igen.
Egykor a hírszerzés ügynökeként dolgozott.
- Komolyan? - Igen.
- Honnan tudod? - Tessék?
Ó... nos...
Na jól figyelj, Choi Changyu! Ne találj ki csak úgy ilyesmit!
Erről a nála töltött két évem alatt még sohasem hallottam!
Így hát honnan tudnál te róla?
Miért jössz el ide minden nap?
Nem azért jöttél, hogy tanulj, igaz?
Először azzal hitegetsz, hogy te vagy az Árnyék, pedig ez hazugság!
De ezt te magad hitted!
Az is hazugság volt, hogy tanulni jöttél ide, ugye?
Beszélj! Mi volt a valódi oka ennek az egésznek?
Mi után kutakodsz?
Halljam!
Bae kisasszony.
Changyu tényleg azért jött, hogy tanuljon.
Volt alkalmam alaposan elbeszélgetni vele.
És természetesen kegyed is szóba került.
Úgy tűnik, van valami, amiben a segítségére lehetek.
Gyors leszek! Csak 10 perc az egész!
Taeho... A cégedhez mész?
Ugyan, dehogy! Csak szippantok egy kis friss levegőt.
10 perc elég lesz?
Jaj már...!
Jó napot! Hiszen ön Minki nagymamája.
- Jó napot! - Jó napot, nyomozó...
Hová siet ennyire?
A bankba! Jaj, ne! Nem beszélgethetek önnel!
Junhi, kövesd nekem azt a hölgyet!
- Érzem, hogy itt valami gyanús! - Rendben!
Jó napot, barátom!
Elmehettem volna az irodádba is.
Azért találkozunk itt, mert ideges vagyok!
Ideges vagyok, hogy tudjuk-e tartani a határidőket, és hogy fény derül mindenre, amit csinálunk!
Tudtál Choi Changyuról?
Tudtad, hogy lebukott?
- Nem tudtam... - Észnél vagy?
Csak hátradőlsz, miután kiosztottad a munkát az embereidnek?
- Képtelen vagy tanítani vagy képezni őket? - Sajnálom...!
Kérlek...! Kérlek!
Ne vedd félvállról a munkát!
Valaki olyan magasról figyel minket, ahová mi nem látunk el!
Valaki figyel téged!
Ez itt kétmillió won! Ez mindenem, ami van!
Erről senkinek sem beszélhet, asszonyom!
Ha rájönnek, hogy pénzbeli megállapodást kötöttünk,
az ügyésznek nem lesz más választása, mint újra elővenni az unokája rablási ügyét.
Nem hagyom, hogy ez megtörténjen! Soha!
Egy pillanat!
A Gangjung Rendőrkapitányságról jöttem. Milyen ügyészről van szó?
Nem, félreérti...!
Egy pillanat! Magát már láttam valahol!
Nem maga volt az, aki kirabolta a részegeket a kultúrnegyedben?
A pénzem! A pénzem!
Hwang úr megfigyelése ma véget ér.
Úgy tájékoztattak, hogy mától nem jelent problémát.
Helyette új célszemély megfigyelését bízták ránk.
Úgyhogy ezúttal... kérlek!
Gondoskodj róla, hogy ne legyen gond!
Rendben.
A következő személy, akit figyelni kell, az a Szomszéd Bár új tulajdonosa, Baek Shiyun lesz.
Kapják el! Kapják el!
Uram!
Kapja el! Mindenáron el kell kapnia azt a férfit!
Pénzt csaltak ki egy idős hölgytől! Mindenképpen vissza kell szereznünk!
Majd én elkapom! Ön pedig menjen a kórházba!
Félre!
Ennek a nyomorultnak most vége!
Mire vártok még? Üssétek! Öljétek meg!
Megszabadultál tőle, ugye?
Hé!
A pénzem...! A pénzem! Jaj, mi lesz velem...? Minki!
A pénzem...! A pénzem! Jaj!
Jaj, ne! A pénzem! Jaj!
Asszonyom, itt a pénze.
Jaj, köszönöm! Nagyon köszönöm!
Hálásan köszönöm!
Persze, hogy éreznie kellene a szerelmet. Hiszem ő is ember.
De a munka jellege miatt, amit végez, úgy helyes, ha mindent titokban tart.
A családjának is hazudnia kell.
A küldetés viszont mindig figyelmeztetés nélkül érkezik.
Így hát minden alkalommal hazudnia kell, amikor ez megtörténik?
És a családja vajon megérti ezt majd?
Más nevében nem tudok nyilatkozni.
De az én életemben mindig ezek a mondatok ismétlődtek.
„Sajnálom! Kérlek, értsd meg!”
„Apa nem tudja, mikor jön majd vissza.”
„Legközelebb majd játszok veled.”
Ez úgy hangzik, mintha lett volna egy gyermeke.
Egy lányom.
16 éves volt, mikor az anyjával elváltunk.
A volt feleségem gyűlölt engem.
Minden kapcsolatot megszakított velem.
Ön nem tudta volna felvenni vele a kapcsolatot?
Hiszen könnyen meg tudta volna találni a címét.
Ostoba voltam.
Azt hittem, a munkám a legfontosabb dolog a világon.
Annak a 16 éves lánynak, akivel elszakadtak egymástól...
Mára bizonyára saját gyermekei lehetnek.
Az ön unokái.
Miért nem beszélt erről nekem soha?
Hogy a hírszerzésnek dolgozott, meg minden.
Sosem kérdezte.
Ezalatt a sok-sok év alatt... nem volt magányos?
Ezért dolgoztam itt.
Nap mint nap olyan sokat ír.
Miért nem írt hát egy levelet a lányának is?
- Nem tudtam. - Miért?
Mert nagyon sajnáltam, ami történt.
Köszönöm.
Azt akarják, hogy a Hallyu Core Mall bevásárlóközpont miatt menjek el.
De nem tudom, mitévő legyek emiatt.
Azon tűnődőm, mi lenne, ha egyszerűen csak úgy bezárnék, míg megtehetem.
Bármi történjék is, folytatnia kellene a munkát.
Próbálok más helyet találni önnek, asszonyom.
A munkája miatt biztos elfoglalt, és most még ez is...
Asszonyom…
Amikor az íróasztalomat takarítottam, találtam egy régi fényképet.
Azokból az időkből való, amikor még Hong Kongban dolgoztam.
És Jinwu is rajta van ezen a fényképen.
Kérem, tegye el!
Egy pillanat! Ezen a fényképen Shiyun is rajta van!
Igen, egy csapatot alkottunk.
De Shiyun azt mondta, hogy a fiam halálakor nem egy csapatban szolgáltak.
Tudom, hogy Shiyun ezt mondta önnek…
De miért hazudott volna nekem?
Kínosan érzem magam, mert erre a kérdésre én sem ismerem a választ.
Hogy milyen gondolatokat nem oszt meg másokkal...
Nekem vagy önnek nem fogja elmondani.
Semmit sem tehetek érte.
Nem tarthatom érte a hátam.
És nem is védhetem meg.
Igazam volt!
- Akkor ez az Árnyék? - Igen.
Hát megjött!
Uram! Megsérült?
Csak egy kicsit...
Mi történt? Kórházba kellene mennie ezzel!
Jól vagyok! Ne aggódjon emiatt!
Adja ide! Majd én megcsinálom!
Sebek...
Ó... ezek mindössze gyerekkori verekedések után maradtak meg.
Nem, ezek nem olyan sebek.
Ezek halál közeli élményekből maradtak hátra.
Miről beszél?
A regényem főhőse... ugyanilyen figura.
A testét mindenhol sebek borítják...
Uram, ön talán...?
Az ön korábbi munkája...?
A korábbi munkám?
Nem, hagyja csak!
Nem muszáj elmondania.
Hwang úr azt mondta, a titkot meg kell őriznie.
Még a családja elől is.
Mert az önök világa így működik.
Ugye még mindig a regényéről beszél?
Egy hihetetlen erő birtokában lévő mester elrejti valódi kilétét.
De ez a férfi ilyen sebekkel tér vissza.
A történetem főhőse véletlenül felfedi a kilétét, miután szerelmes lesz, és emiatt bajba keveredik.
Miért hasonlít engem a regényének főhőséhez?
Ön ugyanolyan melegszívű férfi, mint a történetem főszereplője...
Azok a huligánok már azelőtt elkezdtek felbukkanni a kultúrnegyedben,
hogy ön megvette volna ezt a bárt.
De az Árnyék azután kezdett felbukkanni, és harcolni ellenük,
miután ön megvette ezt a helyet.
Minden azután kezdődött, hogy betette a lábát ebbe a kerületbe.
Ha egy jól megírt regényről volna szó, abban ön lenne az Árnyék.
Bae kisasszony!
Lehet, hogy a történetének főszereplője az Árnyék.
- De én... - Nem kell mondania semmit!
Csak kövesse annak a világnak a szabályait!
És én sohasem fogom megkérdezni, hogyan sérült meg.
Bae kisasszony, én nem az Árnyék vagyok!
Ezt majd én eldöntöm magamnak.
De nagyon mérges vagyok!
Miért mindig a jófiúk sérülnek meg?
Mostantól vigyázzon magára! Mi ez a hely is itt?
Egyedül él egy olyan helyen, ami nem is az otthona!
Mihez kezd, ha így megsérül?
Changyu.
Szóval végig tudtak rólad…
Jól van, ami történt, megtörtént. Nem csinálok belőle nagy ügyet.
Mert én mindig jó vagyok hozzád.
De mostantól gondoskodj róla, hogy ne hibázz!
Innentől kezdve nem Hwang urat fogod figyelni.
Várj! Hallanod kellene, ki lesz a következő célszemély!
Nem, várjon!
Nem mondaná el holnap?
Már így is nehéz napom volt.
Kiveszek egy szabadnapot. Csak mára!
Mit csináltál odabenn Shiyunnal?
Muszáj elmondanom?
Csak nem...?
Nem, dehogy! Nem vagyok féltékeny!
De Jeongyeon…!
Nem vagyok fura alak, mint ahogy hiszed.
Én...
- Ilyen ember vagyok. - Azt mondtad, nem te vagy az Árnyék.
Olyasvalaki vagyok, akiből Árnyék lesz. Egy férfi, aki a végsőkig kitart az igazság mellett!
Szóval… mit gondoltok, melyikük az Árnyék?
A tulajdonos? Vagy a vendég?
- A vendég az! - De miért?
Úgy tűnik, Kim Somival vagy Bae Jeongyeonnal jár.
Ezért kezdte ezt az egészet. És jó harcosnak tűnik.
A szerelem miatt csinálja? Igazad lehet...
Szép munka! Menjünk, és vacsorázzunk együtt holnap! Egy jó rostonsültet!
- Hadd rázzam meg a kezeteket! - Rendben!
Szép munka! Ti is ügyesek voltatok! Menjetek!
- Köszönjük! - Induljatok!
- Jó éjszakát! - Köszi, viszont!
Jó éjt!
A vendég...
Ezt a nyomorultat most kinyírom!
Hé, miért hazudtál?
A tulajdonos az Árnyék.
Csak tégy úgy, mintha nem tudnád!
Nem hagyhatom, hogy bárki más hozzáérjen az Árnyékhoz.
Ő az enyém! Amint a karom rendbe jön, megbosszulom, amit velem tett!
- Han Gyul… - Jó estét!
Jó estét…!
Mit is mondtál az előbb?
Uram, sajnálom, hogy ilyet kell kérdeznem, mikor megsérült a karja,
de hazamehetnék ma hamarabb?
Persze, nyugodtan.
Miután elképzeltem, hogy ön és a főhősöm ugyanaz a személy,
hirtelen megszállt az ihlet a regényemhez szükséges részletekkel!
Tessék?
- Uram! - Igen?
Hála mindannak, amit elmondott nekem a hírszerzésben töltött idejéről,
úgy érzem, végre mindent értek!
Nagyon köszönöm, uram!
Ön az én hősöm!
Köszönöm.
Köszönöm!
Azt gondolja, hogy semmivel sem fognak próbálkozni, csak mert ön belement az alkuba?
- Ezek szerint fél? - Felkészülten kellene várnunk őket.
Nem önző dolog, ha e félelem miatt támadni akar, és bosszút állni rajtuk?
Na és a mostani, látszólagos önzetlen életmódja a tiszteletreméltó Árnyékként talán jobb volna?
Ó, igaz is!
Van ott egy zárt széfje.
Miért nem próbálja meg valamikor kinyitni?
Asszonyom, mi szél hozta erre?
Asszonyom...
Az én kisfiam utolsó küldetésén... ti egy csapatban szolgáltatok, igaz?
Miért hazudtál nekem?
Ez nem olyasvalaminek tűnik, amit el kellene titkolni.
Miért hallgattad hát el?
A parancs az parancs! Azonnal fújd le az akciót!
Mi folyik itt, Shiyun? Azt akarja, hogy álljunk le?
Jól van, Seoan.
Folytasd tovább!
- Ne szólaljatok meg! Egy szót se! - Shiyun!
Semmi baj! Én kezdtem ezt az egészet!
Ne!
Jinwu!
Nem válaszolsz?
Rendben, megértettem.
Akkor csak egyvalamit mondok.
Nem tudom, miért kerestél meg engem...
Vagy hogy mi a célod ezen a környéken...
De arra kérlek, ne hozz vele szégyent az én fiamra!
Bármit is csinálsz... kérlek...!
Ne Jinwu legyen az oka a tetteidnek!
Megértetted?
Gyertek ide!
Ez a két férfi az alvállalkozónk.
De uram!
Ez egy fontos akció. Miért használunk hát külsős munkaerőt?
Mert használhatjuk és utána elhajíthatjuk őket.
Most menjetek haza!
Jinwu...
Tényleg csak kifogásként használlak?
Azért, mert félek a bosszútól.
Mert félek?
Mert önző vagyok?
Jinwu, te is így gondolod?
Hyejinnek, és Hyejin gyermekeinek...
Drága Hyejin...
Magyar felirat: Brigi (brigichan@hotmail.com)
Angol felirat: DramaFever
http://yisanprojekt.hu/
Ez egy ingyenes fansub, rajongóktól rajongóknak. Kereskedelmi forgalomba NEM hozható!
This is a FREE fansub. NOT for SALE!!! Get it for FREE @ d-addicts.com