Magyar felirat: Brigi (brigichan@hotmail.com)
[A környék hőse]
~ 4. rész ~
Árnyék.
- Tessék? - Miért lett önből az Árnyék?
Jól van, tegnap óta csak így szólongat. „Árnyék” így, meg „Árnyék” úgy...
De mit akar ez jelenteni?
Azt, mikor árnyékként, titokban felbukkan az ember valahol, hogy megvédje a gyengét, és igazságot szolgáltasson.
Na és én egy ilyen rendkívüli embernek látszok?
Hogyhogy a kultúrnegyedben ólálkodott?
Hogy érti azt, hogy ólálkodtam? Szörnyeteg volnék talán?
Vagy esetleg okkal tartózkodott arrafelé?
Már megbocsásson!
Semmi okom arra, hogy a kultúrnegyedben legyek, és nem is vagyok az az Árnyék!
Akkor a sapkát és a maszkot mivel magyarázza?
És miért jön el ide minden nap?
Nos... azért...
Hát...
Mert jó csendes ez a hely, és tökéletesen tudok tanulni!
Hogy rendőr lehessen?
És azért szeretne rendőr lenni, hogy a világot egy igazságosabb hellyé tegye.
Nagyon ügyesen tereli a beszélgetést ezekkel a kérdésekkel...
Vagy lehet, hogy mindez csupán egy író éles szemének megfigyelése.
Hogy őszinte legyek, én is azt kívánom, bár én lennék az Árnyék.
Miért?
Mert ha én lennék az, akkor továbbra is érdeklődne irántam.
Azt szeretné, hogy érdeklődjek ön iránt?
Szerintem kegyed nagyon szép.
Jaj... itt most... nem ez a lényeg...
Most az a fontos, hogy ön-e az Árnyék...
Szóval mi igaz abból, amit mondott?
Jó kérdés...
Általában őszinte ember vagyok.
De a munkám miatt elég gyakran kell hazugságok mögé bújnom...
Nem baj, ha ön az Árnyék. És az sem, ha nem ön az.
- De azt kívánom, bár ne kellene hazudnia. - Miért?
Mert reménykedem abban, hogy az első benyomásom önről helyes volt.
Számomra ön jó embernek tűnik.
Ne!
Jinwu!
Elnézést...
Ön... kicsoda?
Egykor Jinwu kollégája voltam.
Értem...
- Ön az édesanyja? - Igen.
Nagyon örülök, hogy megismerhetem.
Hálás vagyok... hogy így eljött hozzám...
Kérem, foglaljon helyet! A reggelije máris kész lesz!
Shiyun!
- Na! - Bocsi, hogy késtem!
Ez meg mi? Gyűjtöd őket?
Anyának lesz.
Szereti megmutatni őket a barátainak, eldicsekedni velem, meg ilyenek.
Mindig azt mondja nekik, hogy olyan vagyok, akár egy szupersztár.
Még hogy szupersztár!
Shiyun...
Hitted, hogy így ér majd véget ez az egész közted és Leway közt?
Gondoltam, hogy valami fura, ha a forrásunk ennyire a pénz megszállottja.
- Csá, Leway! - Szevasz.
Üdv.
Curtis Brimmer.
Amerikai, és hetente egyszer Makaóba jön.
Kiderítettem, hol szállt meg, és mik a kedvenc éttermei.
- Leway. - Igen?
Nem ugyanezt a fülest adtad valaki másnak is?
Miről beszélsz?
Amikor megkérlek, hogy nézz utána valakinek,
mindig rögtön beszélsz is a célszeméllyel?
Vedd ezt le!
Szükség van erre?
Nem mondtam el sokat annak a férfinak!
Csupán annyit mondtam neki, hogy a koreai konzulátus dolgozói nyomoznak utána.
Jinwu!
Mi a baj? Jól vagy?
Jól vagy?
- Jinwu állapota? - Nem életveszélyes.
Sajnálom, hogy nem vihetjük őt azonnal a kórházba.
De ha fény derülne a kilétére, abból diplomáciai konfliktus keletkezhetne.
Shiyun...
Mások biztos azt gondolják, hogy mi rendelkezünk a legprofibb felszereléssel...
És stílusosan kémkedünk, nem igaz?
Ne beszélj most! Maradj nyugton!
Ha nem beszélek, attól csak szörnyű lesz a kedvem.
Szédülök...
Shiyun...
A munka, amit mi csinálunk...
Mások javát szolgálja, ugye?
Miért kérdezed, mikor ez nyilvánvaló?
Ha a Bay Star Hong Kong felvásárolja a Koreai Kereskedelmi Bankot,
megtartanak majd maguknak belőle pár trillió wont, utána meg menekülőre fogják a dolgot.
Az országunk gazdaságának kizsákmányolását próbáljuk megakadályozni.
Shiyun...
Máskor nem beszélsz ilyen sokat.
Nem kell megvigasztalnod engem.
Bármilyen döntést is hozol... én melletted állok.
Ezért kérlek gondoskodj róla, hogy semmi baj ne történjen!
Jövőre...
Az anyám 70 éves lesz...
Ott kell lennem vele, hogy együtt ünnepelhessünk.
Ne aggódj!
A fenébe...
Majd veszek neked újakat.
Talán ismered az anyám ízlését?
Nekem kell megvennem őket.
Shiyun...
Mostanáig egy félénk ember voltam...
Nem fogok meghalni.
Mert valaki, aki másokon segít...
Sokáig kell, hogy éljen.
Összevérezed az arcom! Az én csinos arcom...
Ez Párizsban készült.
Ez pedig Rómában.
Ez itt...
- Algériának tűnik. - Nem...
Ez itt Tunézia.
Tunisz városa... Tunisz...
Jinwu kiskorától fogva nagyon szeretett utazni...
Így ez a munka tökéletes volt számára.
Mondja, régóta vezeti már ezt az éttermet itt, a kultúrnegyedben?
Immár három éve.
Jinwunak volt egy főnöke, aki felügyelt rá, mielőtt meghalt volna.
Igen.
Amikor meghalt...
Azt mondta, nem szabad búsulnom, és aktív életet kell élnem...
Ezért segített nekem elindítani ezt az éttermet.
Azt mondta, a kollégái gyűjtést rendeztek, és kifizették az előleget helyettem.
Nagyon hálás vagyok neki.
- Asszonyom... - Igen?
Mi a baj?
Most jutott eszembe valami, amit Jinwu mondott egyszer...
Hogy közelgett a 70. születésnapja.
Mondja...
Hogyan ünnepelte a 70. születésnapját?
Mégis hogyan ünnepelhettem volna meg a születésnapomat, mikor el kellett temetnem a fiamat?
Kimentem hozzá a temetőbe, és ittam vele egy kis szodzsut.
Egyet neki... egyet nekem... mindketten ittunk belőle.
„Jinwu... jól vagy?”
„Igyál egy pohárka szodzsut, Jinwu!”
„Jinwu...”
„Nincs ott hideg, ahol most vagy?”
„Igyál még egyet, Jinwu!”
Mondja...
Ugyanazon a részlegen dolgozott, mint a fiam, mikor meghalt?
Tudom, hogy a hírszerzésnek dolgozni sok titokkal jár...
De senki sem mondta el nekem, mi okozta a fiam halálát...
Ugyanazon a részlegen dolgozott?
N-nem...
Miért nem eszik?
Azért, mert itt vagyok?
Néha olyan érzéketlen vagyok... Miért üldögélek itt?
Jinwu drágám.
A kollégád nem felejtett el téged, és eljött meglátogatni.
Örülsz neki, hogy itt láthatod őt?
Várjon egy kicsit, kérem!
Jó napot, uram!
Beszélhetnénk egy percre? Valamit kérdezni szeretnék öntől.
Kérem, várjon egy kicsit!
Beszélhetnénk?
Bemegy a konyhába az új tulajdonossal.
Hogy változik a világ!
Egy rendőrnek manapság sorszámot kell húznia, ha beszélni akar a bártulajdonossal?
Hihetetlen...!
Miért mondta, hogy menjek el abba az étterembe?
Szóval jó volt a megérzésem?
A fia dolgozott együtt önnel 3 évvel ezelőtt.
Megpróbál irányítani?
Miféle reakcióra számított tőlem, miután találkoztam vele?
Irányítani?
Hogy érti ezt?
Talán helytelen dolog tiszteletét tenni a néhai kollégája édesanyjánál?
Tudni akarom, miért kínzott meg így szándékosan!
Miután találkozott az anyjával, mire gondolt?
Azt akarta volna, hogy ön bosszút álljon mindazért, ami a fiával történt?
Azért küldött oda hozzá, hogy megleckéztessen?
Hogy rávehessen, hogy lemondjak a bosszúmról?
Nem, ezzel csak azt érte el, hogy még jobban meg akarjam tenni!
Nem tudom, mit érez az édesanyja, de bennem még erősebb lett a bosszúvágy!
Amit tett, azzal csak olajat öntött a tűzre!
- Most elégedett? - Megkérdezte tőle?
Megkérdezte tőle, meg akarja-e bosszulni a fiával történteket?
Nem azt mondta, hogy segíteni fog nekem?
Ez magának segítség?
Miért hazudik olyasvalakinek, akinek már így is pattanásig feszülnek az idegei?
Uram! Már elnézést!
De nem gondolja, hogy amit a régi tulajdonos úrral tesz, az túlmegy minden határon?
Semmi baj, Bae kisasszony.
Egy éve dolgozok itt, ezért nagyon is jól tudom, mit beszélek!
Ön az első, aki kiabálni mert a régi tulajdonos úrral, aki a legkedvesebb ember ezen a világon!
És miféle hazugságról beszél ön?
Hwang úr sohasem hazudna!
Mit gondol, mégis ki az... aki állandóan csak hazudik és akinek a legtöbb titka van?
A bárnak immár egyetlen tulajdonosa van, és az én vagyok!
Ó, uram!
Kérem, ne feledje, hogy rendőrtisztként dolgozok a Gangjung Rendőrkapitányságon!
Abból, ahogy abban a múltkori rablási ügyben segített,
úgy tűnik számomra, hogy ön ért az ilyesmihez.
Valójában jelenleg egy titkos gyilkossági nyomozást folytatok.
Vetne erre, kérem, egy pillantást, és megosztaná velem a véleményét?
Ez a férfi a halála előtt vendégként tért be ebbe a bárba.
Elmegy?
Kínosnak érzem, hogy itt maradjak.
Ó, és még valami!
Hirtelen eszembe jutott, mit mondott nekem Seo Junseok, mikor itt járt.
Azt mondta, egy híres polgári peres ügyvéddel találkozgatott.
Azt mondta, hogy igazságtalanul bocsátották el őt a munkahelyéről, és rendbe akarta azt hozni.
Az az ügyvéd ez a férfi volt.
Nos... ez a férfi jelenleg eltűntként szerepel a nyilvántartásunkban.
Az ügyfél meghal, az ügyvéd pedig eltűnik.
Mit gondol erről, uram?
Na és ön, uram?
Elszomorít ez az ügy. Miért történik ilyesmi?
Szeretnék fizetni!
Miért megy el ilyen váratlanul? Azt hittem, tanulni fog.
Valami fontos közbejött.
Minden nap vissza fogok jönni ide.
Mondják, hogyan ismerkedtek meg?
- Nos, a cég, melynek dolgozok... - Miért ennyire kíváncsi erre?
Rendőrtiszt vagyok. Most örül?
Mi a baj?
Ugyan mit tudhatnék én egy gyilkossági ügyről?
Egy pillanat!
Még nem fejeztük be! Mihez kezdjek, ha maga csak úgy elmegy?
Foglalkozzon az üggyel saját maga! Nem egyértelmű, miről van szó?
Elbocsátották, ő tiltakozott ez ellen. Így a cége megölette őt is és az ügyvédet is!
Már hogy történhetne ilyen borzasztó dolog ezen a világon?
Miért nem nyomoz akkor egy kicsit?
He!
Gyere ide!
Kinek képzeled magad, hogy így beszélsz egy rendőrtiszttel?
- Most nincs jó kedvem! - Ez a te problémád!
Az én kedvem pedig még rosszabb!
Talán te is egykori ügynök vagy?
- Micsoda? - Megvannak a kapcsolataim!
Tudom, hogy a bár előző tulajdonosa is egykor a hírszerzésnek dolgozott.
Mint két ügynök, egymás közt megegyeztetek a bár átadásáról?
Nyomozó! Én gyűlölöm a közszolgákat!
Börtönben voltam. Három évet ültem, mielőtt nemrég kiengedtek volna.
Mutasd a személyi igazolványodat!
Tetszett az első benyomásom rólad... De ennek ezennel vége!
Azokat utálom a legjobban, akik nem tudják kordában tartani a haragjukat, és akik hazudnak.
Most az a benyomásom, hogy rád mindkét vonás illik!
Ezért nem is érdemled meg, hogy magázzalak!
- Elnézést... - Igen?
Vinne neki, kérem, két pohár hideg vizet?
Azért kezdtél el itt dolgozni, hogy így szétstresszeld magad?
Ez a hely nem mindig volt ilyen.
Korán van még ahhoz, hogy itt mindenki hazugságokról beszéljen.
Mikor lett ez a hely ilyen nyomasztó?
Délután 15:25-kor hazafelé tart. Egy üdítő...
Errefelé lakna?
Köszönöm... hogy gondoskodott Jinwu édesanyjáról.
Manapság ez már a munkám része.
De miért a kultúrnegyedben nyitotta meg neki az éttermet?
Mostanában az a városrész elég zűrös hely lett a Hallyu Core Mall bevásárlóközpont miatt.
3 éve még nem így volt.
Mi lesz most? Szétmegy a fejem...!
Ami pedig téged illet... említettem ugyan, hogy gyere el ide néha, ha szeretnél egy kicsit kikapcsolódni.
De mondtam én valaha is, hogy vedd meg ezt a bárt?
Nekem is pénzt kell keresnem valahogy.
- Uram. - Igen?
Amikor Makaóban váratlanul minden akciót le kellett fújnunk,
ön azt mondta, hogy a parancs közvetlenül az igazgatótól jött.
Ez igaz.
De azóta új vezető áll a hírszerzés élén.
Annyi éven át... ön nem volt kíváncsi rá, mi indokolhatta a döntését?
Nézd, Shiyun...
A gyerekem ma már főiskolára jár.
Magam mögött hagytam azt az énemet, amely az igazságot kutatja és hajszolja.
Ahogy az a férfi is mondta... Mi történt ennek a helynek a hangulatával?
Talán egy bizonyos személy ennek az oka?
Ami Jinwu édesanyját illeti... Látogassam őt továbbra is?
Elmondtál neki mindent a három évvel ezelőtt történtekről?
- Nem. - Jól tetted.
Ami történt, megtörtént.
A tudatlanság néha áldás.
Nem volna értelme elmondani.
Igaz is... majdnem elfelejtettem.
A feletteseink szóltak, hogy említsem meg.
Amikor a tárgyalásod zajlott, hivatalosan nem szolgáltattad vissza a lőfegyveredet.
Az anyám azt mondta, hogy kijöttek, és minden holmimat begyűjtötték otthonról.
És mivel én a rács mögött ültem, hittem neki.
Valóban?
Rendben, akkor megmondom nekik, hogy nézzék át újra a lefoglalt cuccot.
- Akkor én most megyek. - Rendben.
Még találkozunk.
Szervusz, barátom. Ettél már?
Igen... hamarosan fogok.
Mondd, emlékszel arra az alvállalkozóra, aki neked dolgozik?
Nem volt számára világos a parancsod?
Dabin! Dabin! Túl gyorsan játszol!
Egy, kettő, három, négy... tartsd a tempót!
Jól van! Egy, kettő...
Im Yubin! Mondtam, hogy ne szaladgálj!
- Bocsánat! - Megcsináltad az angol házit?
- Nem! - Akkor menj és csináld meg!
Rendben!
Hékás! Már megint túl gyors! Egy, kettő, három, négy!
Ne is fáradj a szobám kitakarításával! Szeretem így, rendetlenül.
De miért nem eszel abból, amit én főzök nektek?
Már mondtam, hogy fogyózok!
- Hová mész? - Az előkészítőre.
Dehogy mész te előkészítőre!
Miért akarod tudni, hová megyek?
Este tízre itthon legyél!
Egy pillanat! A lányom talán este kilenckor vagy éjjel egykor zongorázott?
Csak nappal játszik!
Zavar, mert nem játszik jól!
Mégis ki maga, hogy megmondja, ki játszik jól, és ki nem? Semmi érzéke a zenéhez!
A lányunk kivételes zongora-tehetség! Az bizony!
Akkor játsszon napi harminc percet!
Ugyan hogyan lehetne egy tehetséget napi harminc perces gyakorlással kinevelni?
~ egykori dél-koreai labdarúgó ~
Azt hiszi talán, hogy Park Jiseong is csak napi 30 percet focizott?
- Köszönöm! - Köszönöm!
Egyetek még egy kanál zöldséget! Jót tesz majd!
Rendben...
Dabin, 15 percet tévézhetsz, utána írd meg a matekleckét!
- Legyen 30 perc! - 15 perc!
Dühös volt rám, mert azt hitte, hogy szórakoztam önnel?
Próbáljon lazítani!
Igaza van...
Mégis honnan tudhatnám, mit érez?
Többé nem fogom bosszantani.
Hiszen még segíteni sem tudok ebben az egészben.
Azért jött, hogy ezt elmondja?
Kettőnknek... mostantól együtt kell dolgoznia.
Azt mondta, nem fog segíteni nekem.
Ami a bosszúját illeti...
Az arra vonatkozó döntéseket önre bízom.
Gondoljon a jelenlegi helyzetünkre!
Az egykori vendégünk, Seo Junseok meghalt.
Az ügyvédje pedig eltűnt.
És az a fiatalember, aki Seo Junseokot figyelte, most engem követ.
És aki őt ezzel megbízta, az nem más, mint az a nyomozó.
- Im nyomozó? - Nem tudta?
Ebbe a bárba aztán minden gyanús dolog begyűrűzik...
Ha túl akarjuk élni ezt az egészet... fontos, hogy együttműködjünk.
Úgy, hogy megosztjuk egymással, amit tudunk.
Mindössze annyi kell, hogy megnyíljon előttem.
És még valami!
A kultúrnegyed védtelen lakói lassan elveszítik az ingóságaikat.
Az nem érdekel.
- Shiyun! - Igen?
Hát ennyire nem akarja átvenni a helyem, és Árnyékként dolgozni?
Sosem szerettem senki nyomdokaiban járni.
Iskolában, versenyeken is mindig az első voltam.
Pedig máris elkezdett az Árnyékként élni...
Mindössze volt nálam aznap egy sapka és egy maszk...
Baek Shiyun. Ön az igazság harcosa.
Már ennek a hallatán is kiráz a hideg...
Akkor mondjam azt, hogy... jó ember?
- Kedvesem. - Igen?
Megtaláltuk a megoldást, hogyan fizessük ki a lakás törlesztőit?
Még dolgozom rajta, de kérlek, ne aggódj emiatt!
Hiszen ismersz!
A semmiből is képes vagyok várat építeni. Én vagyok a megbízható Im Taeho!
Ez úgy hangzik, mintha hamarosan pénz állna a házhoz... Érzem a magabiztosságodat.
Mondtam, hogy még dolgozok rajta.
Miért kérdezed?
Továbbra is az ágy alatt fogod rejtegetni a holmidat?
Akár egy gyerek?
Még a cigit se bírod letenni! És még férfinak tartod magad?
Valahol megtaláltam...
Néha megkívánom! Havonta egy-két szálat szoktam csak elszívni.
Ha már cigizni akarsz, akkor tedd azt méltósággal!
Mint mindig... az ágy alatt rejtegeted...
Mondd... mást is találtál az ágy alatt?
Mit?
Hát... bármit.
Valamit rejtegetsz előlem?
Jaj, dehogy!
Ajjaj...
- Sajnálom! - Mit?
- Mindent! - Add ide!
Tessék!
Van egy Yongmun nevű cég, melyet a barátom, Park Seonhu vezet...
- Tudom, ma beszéltem vele. - Tényleg? Közvetlenül vele?
Az embernek nem kell feltétlenül nyomozónak lennie, hogy kutakodhasson.
De... nem kellett volna őt ilyesmivel zavarnod...
- Ez minden? - Igen.
Két millió wont befizettem tegnap, ezért azt a kamatot letudtuk.
- Meddig hazudsz még? - Jaj már!
Azt akarod, hogy elhiggyem, hogy mindent, amid csak volt, betettél a bankszámládra?
Komolyan...
Pedig... ezek az 50000-resek milyen jól illettek a pénztárcámba...!
Tessék.
- Összesen 3 millió won. - Igen.
Drágám, miféle munkát végzel, hogy havi 3 milliót keresel vele?
Nos... nem havi 3 millió, hanem heti.
Most ugratsz!
Ez az igazság! Heti 3 milliót kapok.
Egy pillanat!
Ez... hogy? Mi az ördög...?
- Lenyűgöző vagy, drágám! - Ugye?
Heti 3 millió!
Sikerült megőriznem néhány közeli, független barátot.
Azt hiszem, lassan elkezdhetek golfozni.
A golffal nincs semmi baj, de most az fontosabb, hogy elkezdjünk tervezni a jövőre!
Egy megtakarítási számla lenne a legjobb.
És kedvesem, nem tudni, meddig maradhat fenn ez a cég.
Ezért ezt mindig tartsd észben!
Ne bosszantsd fel a főnököt!
Akié pedig a hatalom, annak mindig igaza van!
Ezt jól vésd az eszedbe, rendben?
Mondd utánam! „Akié a hatalom, annak mindig igaza van!”
Ugyan miért kellene ezt elismételnem?
Mondd utánam! Fontos, hogy emlékezz rá!
„Akié a hatalom, annak mindig igaza van!”
Ne már...!
„Akié a hatalom, annak mindig igaza van!”
Olyan szépek az ajkaid! Nem tudok ellenállni...!
- Tényleg? - Olyan szexisek!
Akkor mire várunk?
- A gyerekek alszanak már? - Bizonyára...!
Ó, szervusz!
Úgy látom, ma jó kedved van.
Tényleg jó a kedvem. De te hogy kerülsz ide?
- Ma kocsi nélkül jöttél? - Igen.
Valóban? Szállj be, elviszlek munkába!
Bocsáss meg, kérlek, hogy a feleségem tegnap olyan váratlanul felhívott...!
Biztos felbosszantott.
Barátom... úgy hallottam, tegnap valami nagy dolgot tettél.
Rólam és a feleségemről beszélsz?
Jó ideje már...
Na nem, mintha sosem csináltuk volna...!
Mégis azt csinálod, amit kértem, hogy ne tegyél?
Elmentem a Szomszéd Bárba, ami az általad küldött anyagban szerepelt.
És mit csináltál ott? Nyomoztál a gyilkosság ügyében?
Nem, a beosztottam, Choi Changgyu ott dolgozik.
Ezért a körmére néztem...
Szeretted volna elkapni a rosszfiúkat, hogy szakmai elismerésben részesülhess?
Azt hiszem, akkor ez fontosabb lehet számodra, mint egy 1,5 milliárdos megállapodás.
Nos... nem erről van szó...
Várj! Nem ez a te irodád?
Vigyázz! Zászlónak tisztelegj!
Pihenj!
Barátom... mondd, mire készülsz?
Im Taeho.
- Hány éves is vagy? - 43.
Nem akarsz hallgatni rám?
De, hallgatok...!
Mit mondtam neked? Megmondtam, hogy ne nyomozz saját zsebre!
Mondtam, hogy objektíven segítsd a nyomozásukat, mintha nem is tudnál semmit!
El se jutottam oda, hogy nyomozhassak...
Vetkőzz le!
- Tessék? - Vetkőzz le, bazdmeg!
Ha nem akarod, akkor menj el!
De akkor vége a megállapodásunknak!
- Térdre! - Barátom...
Azt mondtam, térdre, a kurva anyádat! Nem akarod? Akkor elmehetsz!
Ha nincs szükséged heti 3 millióra, akkor takarodj innen!
A hírszerzés tud mindenről, és már intézkedtek az ügyben!
Miért kell beleavatkoznod mindenbe, és megnehezíteni a dolgukat?
Tedd hátra a kezed!
Csak tedd azt, amit mondtam neked! Mi olyan nehéz ebben?
- Semmi! - Akkor hallgatsz végre rám?
- Igen! Igen! - Ha azt mondom valamire, hogy nem, akkor nem!
Utálod a himnuszt énekelni?
Rendőrtiszt vagy, mostanra már meg kellett volna tanulnod!
Nem akarod elénekelni? Akkor tűnj innen!
Énekeld most!
E lélekkel és szívvel...
Esküdjünk hűséget...
Szenvedésben!
Vagy örömben...!
Hogy szeressük...! Barátom!
A mi országunkat!
Segítség!
Kérem, ne zaklassák a hölgyet!
Nemcsak a megszokott megoldásokat keresem, hanem alternatív lehetőségeket is.
Ezért szomorú, hogy ilyen rossz eredményeket tudok csak felmutatni.
Elnézését kérem!
- Tisztán látható. - Micsoda?
A sérülés a szeménél. Eltart egy ideig, míg begyógyul.
Gondoskodok róla, hogy azok a bérlők eltakarodjanak abból a városrészből.
Azt az Árnyékot pedig hamarosan el fogjuk kapni.
Ezt garantálom!
Ami pedig a tervemet illeti... ha kitekint... ez némileg kárpótolja majd a többi hiányosságért.
Szóval az Árnyék...
Elég!
Hogy mondta?
Az „Árnyék”?
A kultúrnegyed lakói így emlegetik őt...
Ön is elkezdte megkedvelni őt, hogy e néven emlegeti, annak ellenére, hogy összeverte önöket?
Hogy érti azt, hogy megkedveltem őt?
Én ezzel semmire nem akartam célozni, legyen ő Árnyék vagy bármilyen más senkiházi!
Míg a nyomozás tart, ön a háttérben fog munkálkodni.
A barátaimmal mi is így dolgozunk.
És soha ne kelljen nekem kézbe venni a dolgokat!
Értettem!
Nem fog csalódni bennem!
- Munkára! - Igenis!
De mondja csak, uram...
Amikor a barátait említette, feltételezem, a főbb befektetőinkre gondolt.
De a Lockfield Infra és a Bay Star Hong Kong külföldi befektetők, nem igaz?
Akkor ez azt is jelenti, hogy az összes barátja külföldi?
De amikor róluk beszél, az az érzésem, hogy ők is koreaiak...
Külföldiek.
Mindössze kíváncsiságból kérdeztem...
Kíváncsi vagyok, miféle embereknek dolgozok ilyen elhivatottsággal...
Ami pedig a Bay Star Hong Kongot illeti, ha eladják a Koreai Kereskedelmi Bankot,
úgy értesültem, hogy 2-3 trillió wont is kaszálhatnak rajta.
Hát nem elismerésre méltó?
- Irigylem a barátait! - Azzal ne foglalkozzon!
- Hiszen nem az ön pénzéről van szó. - Igaz.
Nem az én pénzem. Ez igaz.
Megyek vissza dolgozni.
Jól mutat így együtt, a lovával!
- Uram. - Igen?
Mi lesz, ha az Árnyék ismét felbukkan? Megint össze fog verni minket?
He, nézz már körbe, hányan vagyunk!
Nem számít, mennyire ügyesen verekszik... Szerinted elbírna ő ennyi emberrel?
És egyébként is! „Árnyék”?
Mintha némi csodálatot éreznék a hangodból!
Uram, én ezzel csak azt akartam mondani, hogy jobb, ha óvatosak leszünk!
- Menjünk! - Indulás!
- Jó napot! - Jó napot!
Mi...?
- Mégis mi ez? - Enni jöttünk!
Lássuk csak... Hozzon nekem egy tányér tofuragut!
Ha ízlik, rendelünk többet is.
Egek...!
Jaj, ne...!
Jaj, miért nem eszik meg teljesen?
Csak úgy elmentek...!
Szégyentelen gazemberek! Azt hiszitek, ettől majd csak úgy elmegyek?
Ne becsüljetek le engem! Nekem nincs vesztenivalóm!
Adjon nekem hozzá csípős sertéshúst is! Csak egy adagot!
- Szárított tintahalat kérhetünk? - Nem!
Sosem gondoltam volna, hogy egy nap egy könyvtáram lesz.
Remélem, mindenki hasznosan tölti majd itt az idejét!
Ugye tudja, hogy szeretnék komolyan elbeszélgetni magával?
Akkor az a fiatal barátunk majd jelenti a dolgot.
Hogy készülünk valamire.
És amint felkelti az érdeklődését ez a terv, át fogja alakítani a taktikáját.
Közel ül az új tulajdonoshoz, és valamiről elmélyülten beszélgetnek.
Tényleg úgy gondolja, hogy pusztán jó szándék kedvéért hazudnunk kellene?
A munkánknak mindig is része volt a hazugság.
Az a munkánk miatt volt. De a hétköznapi életben is folytatnunk kellene?
Hát nem ezt csinálja mindenki más is?
Az emberek mindig ferdítenek egy kicsit azon, amit nem akarnak nyíltan kimondani.
És néha, a jó szándék érdekében hazudnak.
Valahogy olyan fura érzésem támadt...
Néha olyan, mintha az új tulajdonos fenyegetni próbálná Hwang urat.
Igaza van.
De nem tudnám magam rávenni erre.
El kell mondanom Jinwu édesanyjának mindent, amit csak tudok.
Hogy mi történt három évvel ezelőtt... mindent, ahogyan történt.
Úgy érzem, ez lenne helyes, ha tisztességes emberként akarok élni.
Még visszajövök.
- Kettő! - Ne!
- Gyere ide! - Uram! Uram!
Sejtem, milyen mérges lehet most!
Jó napot, asszonyom.
- Hát visszajött? - Mi folyik itt?
Zsiványok! Azért jöttek, hogy kitúrjanak innen!
Erősebben!
Jobban meg kellett volna pöckölnöd a fejét!
- Ez nem ő? - Szerintem nem.
Hívtam a rendőrséget, így biztos megoldódik a dolog valahogy.
Nem, nem, nem, nem küldhetjük be a srácokat! Egyedül kell bemenned!
Hogy érted ezt? Miért? Már mondtam neked!
Minden, amit nem értesz...
Közvetlen parancsként érkezik a rendőrfőnöktől!
Hívd Junhit, és azonnal intézkedjetek!
Úgy hallottam, hogy igen lenyűgöző, tehetséges emberek a munkatársai,
akik a Hallyu Core Mall bevásárlóközpont megépítésében a rendelkezésére állnak.
Mennyire tehetségesek?
Ami azonban még náluk is lehengerlőbb, az a hálózat, ami mögöttük áll.
Nagyon különleges, ahogy beszél! Nagyon tiszta és jól artikulált!
Azt mondta, koreaiként külföldön nevelkedett?
Igen.
Biztos szerény a hivatalos jövetelme.
Tessék.
Egy hitelkártya?
- Ez az öné, uram? - Kérem, használja belátása szerint!
- Az én nevem alatt van nyilvántartva. - Valóban?
- Na és mekkora összeghatár a limit rajta? - Amíg nem vesz rajta házat, minden rendben.
Hogy mondta? Ó, hálásan köszönöm!
Csoportvezető úr...
Igen?
Hajlandó ilyet tenni még olyasvalakiért is, mint aki én vagyok?
Tökéletesen alkalmas lenne őrmesternek, vagy akár vezetőnek is!
- Na de a limit...! - Abban van egy kis különbség.
Amíg autót nem vesz rajta, addig minden rendben.
Komolyan? Jaj istenem... Köszönöm!
Mivel autóm már van, vajon egy golfütő-készlet...
Csak vicceltem.
Mégis hogy engedhetne meg magának egy rendőrtiszt olyan luxust, mint a golfozás?
- Gondoskodott arról, amire megkértem? - Igen.
Épp most küldtük be a nyomozókat.
Kiket? Azokat küldte, akik elkötelezettek az ügyünk iránt?
Így van. Ha engedelmes nyomozóra van szükségünk, Im Taeho a mi emberünk.
Még ha nem is tudja elkapni az elkövetőket, hamar átlátja a helyzetet, és remek a humora.
- Kérem, kóstolják meg! - Köszönöm!
Jó napot, a Gangjung Rendőrkapitányságról jöttünk!
Ó, végre!
Kérem, jöjjenek be!
Kérem, kezdjenek valamit ezekkel!
Nagyon makacs alakok, akik a pláza megépítését szorgalmazó kilakoltatóknak dolgoznak.
Próbálnak minket gyorsan kipaterolni...
Köszönjük az ételt!
- Köszönjük! - Menjünk!
- Köszönjük! - Köszönjük!
Végülis csak enni jöttek, nem?
De hiszen ezek gengszterek!
Elfoglalták az összes helyet, és akadályozták az étterem működését!
Erőszakos, zaklató vagy illegális cselekedeteket hajtottak talán végre?
Még ha nem is tettek ilyet, milyen vendég merne bejönni egy gengszterekkel teli étterembe?
Szóval kijelenti, hogy erőszakos, zaklató vagy illegális cselekedeteket nem hajtottak végre?
Hogy mondja?
Nyomozó!
Mit akarsz?
Csak akkor állít elő valakit, ha az megszegi a törvényt?
A rendőrségnek nem kellene az elnyomottakon is segítenie?
Mit nézel így rám, te seggfej? Ne bámulj!
Most nem az számít, hogy én hogy nézek magára!
Nekem számít!
Akkor azt akarja mondani, hogy a kultúrnegyedben mindenkit ki fognak semmizni?
Ha ez ennyire zavar téged, miért nem segítesz rajtuk?
Taeho!
Azt gondolod talán, hogy bennünk nincs együttérzés?
De mégis mit tehetnénk a kultúrnegyed lakói közül bárkiért,
aki több pénzt követel a távozásért a Hallyu Core Mall központ megépítése miatt?
Nem több kárpótlást akarunk kicsikarni! Csak a megélhetésünkért könyörgünk!
A kettő egy és ugyanaz!
Nem fogják biztosítani nekünk!
Egy ilyen kis összeggel mihez kezdjünk?
Ilyen kevés pénzből miféle üzletet tudnánk nyitni?
Mégis... mit várnak tőlem?
Azt akarják, hogy egy rendőr elveszítse a pártatlanságát?
Anélkül, hogy kiderülne, mi legális és mi nem?
Az igazságszolgáltatás talán a rendőr egyetlen feladata?
Egyszer kapjalak csak el...!
Miért üvöltözik így valaki más éttermében?
Taeho, miért nem hallgattad meg, amit mondani szeretnének?
Talán ha meghallgattuk volna...
Mikor még élt, az anyámnak volt egy étterme.
Abból nem lesz pénzed, ha meghallgatod mások problémáját.
Valamint...
Ma ne bosszants ilyesmivel! Nincs jó kedvem!
Ezek az alakok vissza fognak ide jönni.
Ha ez megtörténik, kérem, szóljon nekem!
Ez a telefonszámom.
Köszönöm. De mondja, azért jött, hogy egyen valamit?
Nem...
Akkor... mondani szeretett volna valamit?
Legközelebb majd megbeszéljük.
Valami baj van?
Mit gondol, mi a nehezebb?
Hazudni, vagy elmondani az igazat?
Úgy gondolom, az igazat bevallani sokkal nehezebb.
Ön szerint is?
Önnek és nekem... körülményes az élete.
Hogyan? Nekem is?
Egyen valamit, míg tanul.
Vagy talán kávén és vízen akar élni?
Az életben semmi sem fehér vagy fekete. Mind árnyak lehetünk a másik számára.
Árnyak...
Nem hinném, hogy e bárban lenne árnyék...
Talán azért, mert kegyed szépsége túlragyog mindent.
A szóbeszéd egyre jobban terjed.
Hogy a helynek új, jóképű tulajdonosa lett.
Ha választhatna, hogy rövid időre találkozik valakivel,
vagy hosszú ideig, vagy csak a távoli jövőben, ön mit választana?
Nos...
Mit szólna egy szenvedélyes találkozáshoz?
Szenvedélyes?
Igyekezzetek már!
Rendben, a te vagány és gazdag apukád ma étterembe visz titeket.
Igen, én egy olyan vagány és gazdag apuka vagyok, aki engedelmes is egyben.
- Ehetünk pizzát? - Ne! Hamburgert! Hamburgert!
Jól van, akkor menjünk el valahova, ahol mindkettő kapható!
Jól van, induljunk! Gyerünk, gyertek!
- És mi lesz Subinnal? - Azt mondta, ő nem jön.
Miért nem? Hé, Im Subin!
Ne, hagyd csak! Tudod, hogy nem hallgat ránk.
Együnk valami igazán finomat!
Jaj már... ez a tinédzserkor olyan bonyolult, és úgy elhúzódik nála.
Egek...
Kisasszony... finom volt a szendvics.
De most valahova el kell mennem.
Hova?
Lehet, hogy nem én vagyok az Árnyék, de szívesen kipróbálnám, milyen a bőrébe bújni.
Felveszem ezt, és teszek valami jót a kultúrnegyedben.
Hogyhogy váratlanul meggondolta magát?
Ha az Árnyék, akit ön keres, nem bukkan fel, át akarom venni a helyét.
Hogy én lehessek Bae kisasszony árnyéka.
Jó estét!
Milyen sok ember van idebenn!
Ide!
Együnk, együnk!
A ragu itt mennyei!
Ezek a férgek!
Hozzon nekem tofuragut és hozzá csípős sertéshúst, ami ma nem tudtam megenni!
És ahogy már sejtette, mindegyikből egy-egy adagot kérek!
Kávézóba menjünk, vagy inkább fel önhöz? Melyikhez volna kedve?
A lakásom itt van nem messze.
Komolyan?
Egy pillanat.
Igen, tessék?
Már megint?
Igen... kérte, hogy hívjam, ha megint felbukkannának.
Rendben, asszonyom.
Mi történt?
A barátnője volt? Vagy a felesége?
Sajnálom, de azt hiszem, ma nem tudom hazakísérni önt.
Sajnálom. Az akció nem sikerült.
Rendben... ha ez kell, én kitartóan fogok küzdeni ellenetek!
Lássuk hát, ki lesz a győztes!
Cseppet sem riadok meg az olyanoktól, mint ti!
Az én fiam a hírszerzés ügynöke volt!
Ha Jinwu még élne, esélyetek sem lenne ellene!
Ha Jinwu még élne...!
Nem ő volt az az alak korábban?
Hwang úr...
Ön is egyetért velem, ugye?
Baek úr kissé komor ember, aki állandóan titkolózik és rejteget valamit...
Nagyon úgy tűnik.
Igazán szeretnék ennek a végére járni!
Vajon mit rejteget?
Egyet biztosan tudok. Valami nagyon fontos dolgot rejtett el!
- Valamit elrejtett? - Igen.
- Lehet, hogy valami veszélyeset! - Hol?
De megijesztett! Ki maga?
Várjon! Maga az az Árnyék?
Na, mi van?
Hol vagy?
Jól van, maradj, ahol vagy!
Az Árnyék visszatért! Gyerünk!
Gyertek!
Árnyék...
Elég! Ne kergessenek már!
Állítsátok meg!
Megállni! Hé! Ne...! Kisasszony!
Hé, elég legyen! Hagyják abba!
Hé!
Magadnak csináltad a bajt. Miért futottál el?
Miért? Miért? Miért?
Minki...
Te ki vagy?
Hallod? Ki vagy?
Gyertek csak, ha tudtok! Futásban elég jó vagyok!
- Nézd már... - Hé, kapjátok el!
Yubin és Dabin. Azon gondolkoztam, hogy pizza és hambi helyett miért nem eszünk hagyományos, házias vacsorát?
- Miről beszélsz, apa? - Hogyhogy hirtelen házias ételeket akarsz enni?
Ismerek egy jó helyet!
Hol?
Egy titkos étterem az.
Baseball-sapka van a kocsiban?
Mi az?
Jól van... kóstold meg ezt!
Mondd, hogy „á”!
„Á!” Jól van.
Rendben, drágám, most te! „Á!”
- Finom! Ez a hely nagyon jó! - Ugye?
- Finom, nem igaz? - De.
Ha korábban jönnek, nem tudtak volna itt vacsorázni. Megkönnyebbültem, hogy végre minden megnyugodott!
Nem gondolja, hogy túl sokat hoztam?
A családunk szeret bőségesen vacsorázni.
- Jó étvágyat! - Köszönjük!
Nahát... ez nagyon jól néz ki! Kóstold meg a csípős sertéshúst!
Tessék!
Ez nagyon finom! Tessék, egyél hozzá rizst! Így finom!
- Uram! - Hát itt vagy!
Ő kötözött meg? Hol ez a szarházi?
Hol van az Árnyék? Az Árnyék!
Nem jöttél rá, ki lehet ez az álarcos?
Vegyétek le róla azt a maszkot!
Mire vártok?
- Uram! Az Árnyék! - Mire vártok még?
- Uram! - Keljen fel!
Felkelni! Intézzétek el!
Tegyünk pontot az ügy végére! Tegyétek el láb alól!
Ez egészen ritka...!
Azt hiszem, ezért csinálhatta ő ezt itt...
Bae kisasszony...
Azt hiszem, az emberi természet velejárója, hogy időről időre hazudunk.
Hogy segítsünk valakin...
Hogy jó emberek legyünk.
Magyar felirat: Brigi (brigichan@hotmail.com)
Angol felirat: DramaFever
http://yisanprojekt.hu/
Ez egy ingyenes fansub, rajongóktól rajongóknak. Kereskedelmi forgalomba NEM hozható!
This is a FREE fansub. NOT for SALE!!! Get it for FREE @ d-addicts.com