[A környék hőse]
~ 2. rész ~
Magyar felirat: Brigi (brigichan@hotmail.com)
Ó, testvérem!
Már kíváncsi voltam, hová lettél! De megvagy!
Miért ittál ennyit? Gyere velem, majd én fogok neked egy taxit!
Az anyám azt mondta, egyke vagyok, hogy lehetnék akkor a te bátyád?
Gyere, gyere erre! Ott állnak a taxik.
- Ott állnak a droszton! - Igen, igen.
Jaj, ne! Kérem, ne bántsanak! Könyörgök!
Odaadom maguknak! Kérem, ne bántsanak!
~ kb. 7000 Ft ~
- Mennyi van benne? - Csóró. Csak 30000 won.
A picsába!
- Ó... jó meleg. - Milyen jól ég!
Kérem, adja vissza neki a telefonját!
Kinek képzeled magad?
Menjenek!
Ki lehetett az a férfi?
Szerinted valamiféle őrangyal, aki rám vigyáz?
~ „Kidari Ajeossi”: Jean Webster „Nyakigláb apó” c. regénye alapján készült 2005-ös koreai romantikus film ~
Egy titkos jótevő?
Nem... nem szeretem a magas pasikat!
De ahogy verekedett...!
Ugye? Nem ma kezdte.
Olyan volt, akár egy jelenet egy filmből!
Egy szuperhős, aki a megfelelő helyen és időben bukkan fel, amikor épp szükség van rá...
Hogy megmentse a gyönyörű nőt, akit szeret.
Gyönyörű nő? Akkor az biztos én vagyok!
De a sapkája elején volt valami felirat, nem?
- Egy... „H”? - Igen, egy „H”!
Lehet, hogy ez volna a szuperhős-jele?
Az nem egy baseball-csapat logója?
- Feküdjünk le! - Lekapcsolom a lámpát.
Igazán hálás vagyok neki, de miért kellett elrejtenie az arcát?
Jó lenne, ha ez a hős holnap is visszajönne, és kihajítaná azokat a fickókat a kávézóból.
- Somi... - Igen?
Bármi történjék is, ne hagyjuk magunkat!
Az élet már önmagában elég nehéz. Semmi szükség arra, hogy leszegett fejjel járjunk.
Jól van. Semmiképpen ne hagyjuk magunkat!
Rendben?
- Ennek a parancsnak semmi értelme! - Azzal indokolták, hogy itt se kellene lennünk.
- Azt akarja, hogy álljunk le? - Lefújták az akciót.
Folytasd tovább!
Ne!
Jinwu...
Jinwu!
Mi szél hozta?
Tegnap itt felejtettem a sapkámat.
- A baseball-sapkát? - Igen.
Biztonságos helyen megőriztem önnek.
Értem.
- Milyen szép autó! - Ugye?
Új, úgyhogy vezetnem kellene egy kicsit. De végül egész nap csak itt áll.
- Ez a sapka nagyon hasznos volt. - Hogyan?
Hagyjuk...
De mondja csak, emlékszik rá, hogy tegnap este ön mellett ültem?
Ó, valóban?
Úgy emlékszem... jegyzetelt.
Úgy tűnt számomra, hogy figyelte a látogatókat.
- Tényleg? - Igen.
Figyelte őket, és jegyzetelt róluk.
Mit csinált pontosan?
Nos... mennem kell dolgozni. Késésben vagyok...
Egy... egy pillanat!
Épp most vettem meg ezt a bárt.
Azért kérdezősködök ennyit, mert szeretném közelebbről is megismerni a vendégeimet.
Elnézést kérek, ha ezzel kényelmetlen helyzetbe hoztam!
Ha késésben van, szeretné, hogy elvigyem a munkahelyére?
Tényleg jó volna, ha többször vezethetném ezt az autót, de sosem nyílik rá alkalmam.
Amikor azt mondta, hogy egy lakásban dolgozik, kíváncsivá tett, mivel is foglalkozhat.
Ott kezdem mindegyik napomat, de utána mindenfelé mászkálok.
Mindenfelé...
Miféle munka lehet ez...?
Várjunk csak! Ott mi történik?
- Hálásan köszönjük! - Nincs mit.
- További szép napot! - Önöknek is!
Jó napot!
Azta...
- Szeretne menni vele egy kört? - Hogy én?
Nos, úgy tűnik, kedveli az autókat. Már úgy is mindjárt ott vagyunk, így hát...
Komolyan?
Nahát, milyen könnyedén lehet vezetni ezt az autót!
Köszönöm. Máskor sosem nyílna lehetőségem arra, hogy egy ilyen autót vezessek.
- Megkérdezhetem a nevét? - Choi Changyu.
Mondja, Changyu, ugye gyakran eljön majd a báromba? Akkor is, ha nem munkáról van szó?
Persze.
Szeretném, ha gyakran eljönne.
De a munka, amit végez, mindössze alkalmi jellegű, ugye?
Igen.
A mai fiataloknak nincs könnyű dolga. Szükségük van valakire, akire támaszkodhatnak.
Valakire, aki megvigasztalja őket... segít nekik áthidalni a nehézségeket, vagy elviszi őket kocsikázni.
Köszönöm.
A munka, amit végez, az ország érdekeihez kapcsolódik, nem igaz?
Ugye? Sejtettem...
Mi másról szólhatna bizonyos emberek megfigyelése?
Semmi ártalmas, biztosíthatom! Alvállalkozói munka.
Visszavonult köztisztviselőket figyelünk, és jelentéseket írunk róluk.
Ó... értem.
- Akkor én most megyek. - Rendben.
Egyébként... amikor ott járt a bárban...
Ismerte azt a férfit, aki ott ült a pult túlsó végén?
Láttam őt párszor a bárban és sikerült köszönnöm is neki...
És úgy tűnt, hogy ő az a férfi, akit ön figyelt. Eltaláltam?
Hogy is hívták?
A neve az volt, hogy... Kim...
Seo Junseok. A vezetékneve Seo.
Ó, tényleg, Seo Junseok! Köztisztviselő volt.
Kérem, jöjjön el este újra! Csak nyugodtan!
A vendégem egy sörre.
Nos...
- Uram. - Igen?
Nos... ami a szexuális beállítottságomat illeti... Én a nőket preferálom...
Várjon, miről beszél? Nem erről van szó!
Én is a nőket szeretem! Miket beszél ez a fiatalember...!
Rendben, akkor jó.
- Nem indul? - Menjen csak!
Titokban kell mozognom a terepen, ez része a munkámnak.
Értem... Szóval Seo Junseok valahol itt lakhat a környéken.
Rendben, akkor én most megyek. Legyen szép napja!
Köszönöm...
Seo Junseok...
Ezt a munkát átvették a koreai ügynökségek.
Ha óvatlanul cselekednek, a mi akciónkat is tönkretehetik vele.
[Choi Changyu megfigyeli Seo Junseokot.]
- Uram. - Igen?
Emlékszik még arra a sapkára, amit őrizgetett?
Amit itt felejtett az egyik vendégünk.
Igen.
Esetleg... itt van még?
A vendég ma reggel visszajött érte.
De rá volt hímezve a sapkára egy betű, nem?
- Egy „A”... - Egy „H” volt, ugye?
- Nem, egy „A”. - „A”?
Lehet, hogy az „A” azt jelenti, hogy Atlanta?
A történetek közül, amiket eddig írt, megfilmesítették már bármelyiket?
Még nem... folyamatban van a dolog.
Értem...
Szigorúan elkülönítem a magánügyeimet és a munkahelyi dolgaimat...
Ha vendégek vannak, akkor nem szoktam írni, ezért kérem, ne aggódjon emiatt!
Értem...
Az a történet, amit most ír, miről szól?
Az írók többségét érzékenyen érinti, ha a munkájukról kell beszélniük...
Értem...
Ha olyan akciófilmes történet lenne, ahol egy kém egy külföldi küldetésre indul,
ahhoz egy csomó ötletem volna.
Értem...
Az emberek gyakran lenézik a filmeket.
Bocsásson meg, rossz irányba gurítottam a kockát!
Mi volt a célja ezzel a dobókockával?
A jószerencsében reménykedve gurítottam.
Ha hatost dobok, ma este találkozni fogok valakivel, ha a sors is úgy akarja.
A szerencsehozó hatos. „Lucky Six”.
~ pénzbedobós szerencsejáték ~
Vagy inkább „Lucky Seven”?
Egyébként milyen találkozásra számít ma este a sors kegyeiből?
Az idő nem vár senkire.
És a lehetőség sohasem ismétli meg önmagát.
Hol vagyunk?
12:15-kor három férfival találkozik, úgy tűnik, a barátai.
A barátai így festenek: egy középkorú, őszhajú férfi,
egy festett hajú, középkorú férfi, és egy kopaszodó, középkorú férfi.
12:50-kor semmi másról nem beszélnek, csak a gyerekkorukról.
Kimcsiragut kérnek három fő számára.
Délután 15:35-kor a Seocho-kerületben több épületbe betér.
Mindegyik ügyvédi iroda.
„Direkt Ügyvédi Iroda”...
Changyu?
- Tudtam, hogy ez lesz...! - Hogy kerülsz ide?
- Engem keresel? - Nem.
Találkozóm volt itt valakivel.
- Azért jöttél, mert be akarsz perelni valakit? - Nem.
- Akkor téged pereltek be? - Mondom, hogy nem!
Most sokkal csinosabb vagy, mint korábban.
- Először látlak sapkában. - Valóban.
Rendőr lett belőled?
Igen, már majdnem. Egy vizsga maradt hátra.
Valóban? Ez remek hír!
Ennyi év után végre meglesz!
Tárgyalásról jön, Seo ügyvéd?
Igen.
Még mindig minden lánnyal leállsz csevegni, akivel csak összefutsz?
Hogy mi?
Nem állok le beszélgetni minden lánnyal, akit meglátok! Csak a szépekkel.
Sajnálom, hogy olyan hirtelen megszakítottam veled a kapcsolatot.
Míg a gyakorlaton voltan, képtelen voltam mellette magánéletet élni.
Volna kedved valamikor újra összefutni? Az ügyvédeknek és a rendőröknek illő összetartani.
Kíváncsi vagyok, milyen férfi lett belőled.
- Add ide a telefonodat! - Miért adnám oda ilyen hirtelen...?
- Mit művelsz? - Megadom az új számomat.
Régen egész jó páros voltunk.
Délután 17:40-kor Jo Eunjung ügyvéd úrral találkozik a „Direkt ügyvédi iroda” épületében.
[Im Taeho elnök úr]
Kim kisasszony, hozzon nekem két pohár fekete gyógyteát!
Várjon, várjon! Nem kávét! Fekete gyógyteát! Rendben?
És szóljon Lee úrnak, hogy hozza be nekem a tranzakciós dokumentumokat!
Jaj...
Heti három millió won? Évi 150 millió won!
[Napi jelentés]
Choi Changyu...
Délután 17:40-kor Jo Eunjung ügyvéd úrral találkozik a „Direkt ügyvédi iroda” épületében.
Hjaj...
Hé, kölyök!
Kölyök...! Kölyök!
- Várjunk csak! Hol vagyok? - A végállomáson.
- Na szállj le gyorsan! - Rendben, elnézést kérek!
A szervezetem még nem szokott hozzá ehhez a munkarendhez...
Kölyök!
Ma lazíts nyugodtan! Nem megyek sehova.
[Fővárosi Gangjung Rendőrkapitányság]
- Jó reggelt! - Üdv!
Jó reggelt, uram! Hadd kínáljam meg egy kávéval!
Ejnye már! Mi van veletek?
Ezeket te magad vásároltad?
- Ingyen kaptad valahol? - Mégis hol kapnék én ingyen kávét?
Mi ütött beléd ilyen váratlanul?
Korábban soha nem vettél még egy pohár kávét sem!
Csak... nem vagy rákos?
Ugyan, hogy mondhat ilyet?
Kellemes, meleg napsütésre ébredtem ma, és ez melegséggel töltötte el a szívemet is.
Ezért hoztam kávét.
A többieknek is hoztam. Vegyetek csak!
Rendben!
Nahát...! Csak nem nyugatról kelt fel a nap, hogy ilyen meleg van?
Ó...
Nocsak, mit keresnek önök itt ilyen korán reggel?
Áldozatok. Mindkettejüket kirabolták, míg ittas állapotban voltak.
Külön-külön? Vagy egyszerre rabolták ki őket?
- Nem, külön-külön. - Na és a ruháik?
Ellopták a nadrágjaikat és cipőiket, és elégették őket.
Egek... miféle beteg állat csinál ilyet? Megsérültek valahol?
Hát ez az! Nem nagyon emlékszem...
De azt hiszem, párszor megütöttek!
Na és különösebb fájdalom az érzékenyebb területeken?
- Azok a részek rendben vannak. - Na és magánál?
Én jól vagyok.
Ej már... Nem tudom, mi van ezekkel a mai fiatalokkal...
De miért égetik el a ruhákat, és miért nem lopják el a cigit?
Te jó ég...!
Mondd, Changyu!
Hogyan? Lebuktál?
Igen, bár nem hinném, hogy elrontottam volna bármit is.
Mit csináljak? Menjek vissza az irodába?
Egyelőre maradj a helyeden!
Felhívom a kollégámat.
És ha már itt tartunk... Álcázd magad! Legyen egy álcád!
Viselj különböző ruhákat!
Vagy legalább takard el az arcod egy maszkkal! Jövőbeli rendőrhöz képest elég lassú vagy...
Pedig alapos voltam. Nem nyűgözték le a jelentéseim?
- Jól van, jól van. Majd visszahívlak! - Rendben.
Ki az?
Uram, mondja, hallotta esetleg, hogy a látogatók rólam beszéltek volna az elmúlt pár napban?
Nos... nem vagyok biztos benne.
Bizonyára rájött, hogy korábban hol dolgoztam.
Ezért gyanítom, hogy vannak, akik felismertek engem.
Előbb nekem kell mondanom valamit.
Egy orvos sosem árulja el, miről beszél a páciensével.
Ez a szituáció pont ugyanilyen.
Én megőrzöm a látogatóimmal folytatott beszélgetések titkát.
Szóval azt mondja, vannak titkok...
Rólam.
Uram, ne erőltessük ezt családon belül!
Tudja, hogy megy ez.
Nahát, mikor is volt az utolsó gyilkossági ügyünk?
Mondd, ennyire izgalmas számodra valaki halála?
Semmi baj az igazságérzetével. Ne piszkálja már, kérem!
Vajon ennyi elég lesz ahhoz, hogy elkapjuk a gyilkost?
Már attól megfájdul a fejem, ha belegondolok, mennyi időbe telik majd elkapnunk.
Talán a te nyugati kávéd az oka az egésznek!
Jaj már! Veszek magának egy finom kávét, és még így is csak panaszkodik!
Ő volt az, akit te figyeltél, igaz?
- Igen. - Mi történt?
Nem tudom!
Nem azt mondom, hogy te csináltad. Arra vagyok kíváncsi, hogyan tudtad meg, mi történt.
Szirénázást hallottam, és hogy emberek mászkálnak, ezért felmentem megnézni, mi történt.
Direkt nem hívtam se önt, se a segélyhívót.
Mi baj lett volna abból, ha felhívsz engem vagy a segélyhívót?
Gyanakodtak volna rám!
- Én nem csináltam semmit! - Mégis ki gyanakodna rád?
Én voltam, aki az ön utasítására gyanútlanul követtem őt egész nap!
Erre váratlanul csak úgy meghal!
Csendesebben!
Miféle munkát csináltam én?
Mondja, uram, maga tényleg rendőr?
Hékás...!
Jól van, jól van! Nyilvánvaló, hogy megdöbbentettek a történtek.
Megvizsgáljuk, mi történt.
De... alvállalkozóként én is csak annyit csináltam, amennyit nekem mondtak.
Lehetnél kicsit bátrabb, ha már rendőr akarsz lenni!
Na mindegy, én kiszálltam. Nem kell fizetnie semmit!
Hogy bízhat meg egy hozzám hasonló fiatalembert olyan munkával, ahol emberek halnak meg?
Hogy léphetsz ki mindössze pár nap után?
Amint megjönnek a teszteredmények, amúgy is ki akartam szállni.
Úgy beszélsz, mint aki máris átment a vizsgán.
Mindent részletesen leírtam arról, hová ment, mit csinált és kivel találkozott!
Használja azt, hogy elkapja a gyilkost. Én leléptem!
Jól van, jól van. Rendben.
De még ha ki is lépsz, arról, mit csináltunk... hogy te mit csináltál...
Nem beszélhetsz senkinek!
Miért nem?
Uram, törvénytelen dologra vett rá minket?
Ejnye... Vigyázz a szádra!
Mégis miféle törvénytelen dologgal vádolsz egy rendőrtisztet?
És már mondtam neked, hogy én is csak alvállalkozóként kaptam ezt a megbízást!
Ezért kérdezem, miért bízott meg azzal, hogy kövessem azt a férfit!
Mert a hírszerzés megkért rá! Megértetted?
- A hírszerzés? - Így van!
Hát nem köztisztviselőket kellett megfigyelnünk?
Az országunkért dolgozott, ezért annak számított!
A mai fiatalok ilyen könnyen feladnak bármit is, csak mert az egy kicsit körülményes?
Ezen a világon semmi sem könnyű! Azt mondtad, nehéz gyerekkorod volt!
Uram, egy ilyen véres és félelmetes helyzetben nem magának kellett volna engem felhívnia és vigasztalnia?
Más főnökök ezt csinálják!
- Más főnökök? Mégis ki? - Hagyjuk!
Na mindegy, sok sikert a gyilkos elfogásához! Én leléptem!
Hihetetlen...!
Igen, jó napot. Taeho vagyok.
Szeretnék beugrani hozzád az irodába!
Innen mutasson a pult felé!
Az a kamera pedig efelé a nagy tér felé fog mutatni.
- Onnan pedig... - Uram...
Igen?
Ez egy olyan bár, ahová az emberek könnyű szívvel betérhetnek egy-két italra.
De amint megtudják, hogy biztonsági kamerákat szereltünk fel, kényelmetlenül fogják érezni magukat.
És sérülnek a személyiségi jogaik is.
Ezért rejtem el őket, hogy senki se vegye észre, hogy ott vannak.
Uram... nem gondolja, hogy az új főnök kissé fura?
Uram, egy szóra!
Nem azt ígérte, hogy meghagyja a báromat olyannak, amilyen volt, ahogy azt a szerződésbe is belefoglaltuk?
De nem rossz dolog biztonsági kamerát felszerelni, hogy növeljük a biztonságérzetet!
Viszont minden egyes vendégről felvételt készíteni...
Miféle információt remél ön ettől?
- Információt? - Baek Shiyun.
Miért vette meg ezt a bárt?
Keres valakit, akin bosszút állhat?
Vagy olyasvalakit keres, akivel együtt tervezheti meg a bosszút?
Nem igazán tudom, miről beszél...
30 éven át dolgoztam a hírszerzésnek.
20 év alatt számos emberrel találkoztam, akik besétáltak ebbe a bárba.
Nem volt nehéz rájönnöm, hogy frissen szabadult a börtönből.
Azért vettem meg a bárt, hogy legyen megélhetésem és munkám. Mi más motiválhatott volna?
Visszaadom az előleget. Tegyünk úgy, mintha ez az egész meg sem történt volna.
A szerződést már aláírtuk. Ez már az én üzlethelyiségem.
Akkor a legjobb lesz, ha kiállok az ajtóba, és megakadályozom, hogy bejöjjenek a vendégek.
Különösen a mi ügynökeink, az egykori hírszerzők.
Meg kell akadályoznom, hogy bejöjjenek.
Uram, akkor most elkezdjük a kamerák felszerelését.
Kifúrjuk a mennyezetet.
Egy pillanat!
Bocsássanak meg, de nem fogunk biztonsági kamerákat felszerelni!
- Micsoda? - Tessék?
Elnézésüket kérem!
Kisasszony, valamit meg kell beszélnem Hwang úrral.
Megbocsátana nekünk egy pillanatra?
Seo Junseok... meghalt?
Igen, azt hiszem, meggyilkolták.
Hogy történhetett ez?
Hiszen még csak nem is vett részt semmilyen akcióban!
Hogy halhatott meg így, nyugdíjasként...?
- És nem rablógyilkosság történt? - Egyelőre még nem tudjuk.
De ti végig figyeltétek őt!
A lakása ajtaja előtt történt minden, ezért nem tehettünk semmit...
Sajnálom!
Amennyiben kiderül, hogy nem csupán rablógyilkosság volt...
Az én beosztottam írta a jelentéseket.
E jelentések szerint Seo Junseok egy ügyvéddel találkozgatott.
Köze lehet ennek a gyilkossághoz?
- Barátom. - Igen?
Tégy úgy, mintha nem is láttad volna azt a jelentést! Ne tégy semmi meggondolatlant!
De miért?
Nyomozóként próbáld megoldani ezt a gyilkosságot,
és nem pedig a Cheonggye vezetőjeként...!
Objektíven segítsd a többi nyomozó munkáját!
Ha erre képtelen vagy, akkor szállj ki ebből az egész ügyből teljesen!
De itt egy ember haláláról van szó, ezért minden eszközt be kellene vetnünk,
hogy elkapjuk a valódi elkövetőt.
- Taeho. - Igen?
Hírszerzési feladatot végzünk, amivel alvállalkozóként bíztak meg minket.
De ha ez valahogy kiderül...
Akkor mi lesz?
Akkor fel kell számolnom a céget. Ugyanez vonatkozik a te cégedre is!
Taeho... Pénzt akarsz keresni vagy sem?
Nem azért csinálod mindezt, mert törleszteni akarod a hiteledet?
Értem, amit mondasz.
Mégis...
Tudni akarom, hogy a munkánk az-e...
Tényleg nyugalmazott hírszerzőket figyeltünk,
hogy engedelmeskednek-e az ügynökség szabályainak?
Ejnye...
Hát úgy nézek én ki, mint aki képes lenne az egykori középiskolai osztálytársát illegális dologra rávenni?
Bízz bennem!
Rendben.
Igaz is, volt egy dolgozó, aki a halott tisztet figyelte.
Igen, de kilépett, annyira megrázta ez az egész.
Nem, nem léphet ki! A cégben kell tartani őt!
Ha ő elmegy, a titok ki fog szivárogni!
Sok teendő vár még rá, ezért tartsd őt a cégnél!
Hamarosan értesítelek, kit kell következőként követnünk.
Értettem.
Nagyon nehéz ügy ez számomra!
Korábban, amikor együtt dolgozunk, jól ismertem ezt az embert.
Őszinte részvétem, barátom.
- Most indulok. - Jól van, további jó munkát!
Igen, én vagyok az.
A Cheonggye Kft.-vel kapcsolatban mindent elintéztem.
És mostantól minden megy tovább ugyanúgy, ahogy eddig.
Aki elfedi mások elől a kilétét...
Aki a családja előtt is titkolja, mit csinál...
Az pont emiatt rengeteget tudna mesélni.
Akik ide betérnek...
Egy kicsit félre tudják tenni ezt az érzést.
Ez a hely alkalmas erre a célra.
Szeretném, ha ez a bár ugyanolyan maradna, mint amilyen most.
Kérem!
Nem áll szándékomban szabotálni a bár működését.
Mindössze volna pár ember, akivel szeretnék itt találkozni.
A bosszú kedvéért?
Erről nem beszélhetek önnek.
Mi történt 3 évvel ezelőtt?
Először én szeretnék kérdezni valamit.
A férfi, Seo Junseok, akivel pár nappal ezelőtt beszélgetett...
Tudja róla, miféle munkát végez ő a cégénél?
- Seo Junseok... - Igen.
Az az ember kulcsfontosságú személy számomra.
Miért nem mondja el nekem, mi történt 3 évvel ezelőtt?
Akkor én is elmondom, amit tudok.
Egy Bay Star Hong Kong nevű vállalat 1,2 milliárd dollárt készült befektetni abba,
hogy felvásároljon egy koreai kereskedelmi bankot.
Ezért úgy döntöttünk, hogy kicsit jobban utánanézünk a cégnek.
Ez egy fülhallgató, mely egyben mikrofon is.
Ez a telefon pedig ugyanolyan, mint milyennel Brimmer is rendelkezik.
Mi a minta, amivel fel lehet oldani a képernyőzárat?
Amint feltelepítettük a kémprogramot a készülékre, a markunkban lesz.
- És mi a titkos jelszó? - „Romantikus”.
Romantikus.
Rendben, próbáljuk meg így!
- Brimmer úrhoz jött? - Igen.
Hang bekapcsolva.
Örülök, hogy látom.
Én is örülök, hogy újra találkozhatunk!
Kérem, foglaljon helyet!
Köszönöm.
Van valami, amit szívesen megkóstolna?
Szólna, kérem, a séfnek, hogy megjöttem?
Szólna, kérem, a séfnek, hogy Brimmer úr társaságában vagyok itt?
Bocsásson meg!
Kétbalkezes vagyok!
Ha férfival találkozok, mindig leejtek valamit.
Le szoktam ejteni a kanalat, a púderes tükrömet, a gyűrűmet...
Nos, ez egy nagyon csinos gyűrű. Megnézhetem?
Végig rajtam kellene tartania a szemeit.
Milyen romantikus...!
Romantikus!
Szóval... mostantól csak a szemeit nézzem?
Igen.
Úgy irigylem önt, Janice!
Makaó az otthona. Olyan gyönyörű ez a város!
Meséljen nekem róla!
Miért van ez kikapcsolva?
Valami nem stimmel...
Gyorsan!
El tudná ezt olvasni nekem?
Hadd nézzem!
„Ha megérinti ezt az üzenetet, a szerelme ott lesz ön mellett.”
Vírusnak tűnik.
Igen...!
Jobb lenne azonnal törölni ezt az üzenetet.
Kitörölhetem, ha gondolja.
Kérem!
- Megvan! - Ez az!
Már megint ez az ügyetlenség!
Menjünk!
Na, milyen?
Ó, most már normális.
Rendben.
Igen!
Mondják, kérhetnék egy gyújtót?
Nem dohányzunk.
Helyes. Nem is tesz jót az egészségnek.
Na jól figyeljenek!
Ezt a munkát átvették a koreai ügynökségek.
Ha óvatlanul cselekednek, a mi akciónkat is tönkretehetik vele.
Jobb volna, ha kiszállnának ebből az egészből.
Hívják fel a vezetőiket, és győződjenek meg a helyzetről, világos?
Köszöntem!
Utána pedig balesetet szenvedtek?
Jinwu!
Most pedig kérem, beszéljen Seo Junseokról!
Elmondta, hogy nemrég bocsátották el a cégtől, ahol dolgozott.
Elbocsátották?
Befejeztem a külföldi munkát, és visszatérve vezetői posztra kerültem.
És akkor bukkantam rá olyan adatokra, melyeket korábban nem is ismertem.
Hallott már korábban a Bay Star Hong Kongról?
Felvásárolt egy koreai kereskedelmi bankot.
Rájöttem, hogy mindenkinek benne volt a keze, kezdettől fogva.
Mindenkinek benne volt a keze...
Ha újra beszélhetek vele, képes leszek összeilleszteni a kirakó darabkáit.
És utána mi lesz?
Az áldozat Seo Junseok, 53 éves.
15 éve elvált, és azóta egyedül élt.
Nem tudom, konkrétan mivel foglalkozott.
De egyvalami feltűnt. Munkaügyben gyakran utazott külföldre.
Mit csinált ő külföldön?
- Gicheol, beszélj a környékbeliekkel! - Rendben!
Sanggeun, nézd át a lakópark biztonsági felvételeit!
Máris!
Junhi, te pedig az engedélyek beszerzése után derítsd ki, mi is lehetett a gyilkos fegyver!
Továbbá...
Emlékszik a tegnapi, részeges rablásos ügyre? Én majd annak utánajárok.
Mi az ördögről beszélsz?
Miért foglalkoznál most azzal, mikor itt ez a sokkal fontosabb ügy?
Mindkettő szörnyű eset, ezért azt gondoltam, talán közük lehet egymáshoz.
Ha nem akarsz dolgozni, akkor menj és rakj ott rendet!
Mire vártok? Indulás!
- Igenis! - Menjünk!
Ez az ostoba...!
Ez a nyavalyás...!
[Napi jelentés]
Halló? Beszélhetnék Jo Eunjung ügyvéd úrral?
Értem...
Esetleg... szabadságon van?
Ha nem szabadságon van, akkor hogyhogy nincs benn az irodában?
Egy halott ember titkai maradjanak is titkok, hogy a becsületét megóvhassuk.
Bízok benned.
Nem, semmiség az egész. Majd később visszahívom.
Viszonthallásra!
Jó napot kívánok!
- Köszönés! Meghajlás! - Jó napot kívánok!
Kérem, foglaljanak helyet!
Én inkább állok.
Ne álljanak! Üljenek csak le!
Azt mondtam, leülni!
Miért nem jelentették a történteket?
Ugyan, mégis hogy jelenthettünk volna valamit, ami ennyire kínos...?
Ezt nekünk magunknak kell megoldanunk.
Mégis képtelenek voltak rá.
Ez igaz... igen. Úgy sejtem, valamelyik üzlet bérlője lehetett az,
vagy valaki, akit a bérlők ezzel megbíztak.
El fogjuk kapni őt!
Két trillió wont fektettek be a Hallyu Core Mall bevásárlóközpontba.
~ kb. 475 billiárd forint ~
Mit gondolnak, honnan jön ez a sok pénz?
- A zsebeimből? - Tessék?
Ezt most tőlem kérdezi?
Nos... biztos van sok befektető.
Nos, úgy hallottam, hogy köztük van az amerikai Lockfield Infra.
És a Bay Star Hong Kongról is hallottam már.
Tudja, a legfőbb befektetők a barátaim.
Ezeknek a barátoknak Korea-szerte befolyásos kapcsolataik vannak.
Ezért mondom, hogy nem számít, milyen módszerekkel dolgoznak.
Mert szilárd erő áll önök mögött.
Még keményebben fogunk fellépni ellenük!
20 évvel ezelőtt, mikor New York utcáin harcoltam,
a kínaiaknak és a vietnamiaknak volt egy mottója.
„Nem számít... élünk-e vagy meghalunk.”
Azt akarja mondani, hogy a new yorki maffia soraiban szolgált?
Nem számít.
Hogy élünk-e vagy meghalunk!
Önök képtelenek így gondolkodni?
Mikor két trillió won a tét?
Én mindenképpen magamévá teszem ezt az elvet!
Ha kell, az életem árán is kihajítom onnan ezeket a bérlőket!
Egy másik titkos terven is munkálkodom, de arról egyelőre kicsit nehéz beszélnem.
Először kapják el azt a férfit!
Amelyik úgy tud verekedni.
- Tessék, idd csak meg! - Nagyon fura alak!
Hogyhogy hirtelen biztonsági kamerákat akart felszereltetni?
Lehet, hogy otthon akarta nézegetni rajtuk a csinos nőket.
Nem hiszem, hogy volna lakása...
Örülök, hogy meggondolta magát, és nem szereltette fel őket.
De kémfilmekhez sok ötlete volna.
Honnan tudta, hogy kémekről fogok írni?
Hogyan?
Mit keresnek maguk itt?
Ne szóljatok hozzánk! Ma pusztán csendben várakozunk.
De kire?
Miért kérdezitek, ha úgyis tudjátok a választ?
- Mit művelnek? - Szerelem és törődés!
Ne már...!
- Mit akarsz inni? - Fekete gyógyteát.
- Fekete gyógyteát? Rendben. - Hidegen!
Hé, ez hogy működik? He?
Ne aggódjon!
Azt hiszi talán, hogy vissza fog jönni?
Gondoskodunk róla, hogy bekapja a csalit.
Vállalja is a felelősséget ezekért a kijelentésekért!
Fe-... felelősséget?
- Venne nekem egy kávét? - Igen.
De úgy véli, kiszolgálnának engem?
Vegyen máshol!
Tessék, jó étvágyat!
- Nahát, ez sajt! - Miért ad nekünk sajtot?
Szerettem volna felszolgálni valami harapnivalót, de ez minden, amink van.
Sajt, de legalább szívből jött.
- Köszönjük! - Nagyon köszönjük!
- Jó napot kívánok! - Gyertek ide gyorsan!
- Szóltunk nekik, hogy jöjjenek! - Ó, komolyan?
Ez remek! Szóljon mindenkinek!
Még a tanárainak is! Egy pillanat!
Bae kisasszony, nem jön? Kezdenek megszaporodni a vendégek.
Bocsásson meg, uram! A barátnőm kávézójában vagyok a kultúrnegyedben!
Elég nehéz helyzetben vagyunk, ezért itt kell maradnom vele!
Ki is mondta, hogy képes egyensúlyt tartani a munkája és a magánélete közt?
Bocsásson meg, uram!
Attól tartottam, hogy a barátnőm túlságosan félne, ha itt kellene maradnia egyedül.
Uram, vigyázna egy kicsit a bárra?
Vennem kell pár szendvicset, vagy más harapnivalót, amit felszolgálhatunk a vendégeknek.
Ejnye, hol van már Bae kisasszony?
Ideje volna már elmenniük, nem gondolja?
Nem kellene bevonni ebbe a rendőrséget is! Oldjuk meg békésen!
Mi sem ismerjük őt! Miért jönne hát el fényes nappal?
Mégis hogy végezhetnék ezzel az ellenséggel? Valami más rúgással kellene megpróbálkoznom?
- Próbáld erre görgetni! - Ne görgesse! Kattintson!
Na és ehhez mit szólnának?
A mai után meg ne lássam magukat még egyszer ezen a környéken!
Nocsak!
Ez az a rohadék!
Gyere csak ide!
Mondtam, hogy gyere ide! Gyerünk, gyertek!
Na, gyerünk!
Na? Gyere vissza! Hé, te! Megállni!
Megfáztál?
Seggfej!
Uram, kérem...!
Ahogy mondtam, többé nem akarom itt látni magukat!
Changyu.
Changyu, én vagyok az!
Aludtál?
Te jó ég...
Ez bizonyára olcsóbb, mint egy egyszobás lakás.
Miért jött el ide, mikor fel is hívhatott volna?
Sok dologról akartam beszélni veled...
De látva, milyen körülmények közt élsz, csak egyvalamit mondok.
Megemelem a béred 100 000 wonnal. Nem, legyen inkább 150 000 won! ~ kb. 24 000 Ft, illetve 35 000 Ft ~
Csak a tiédet! De a többieknek ne szólj róla, világos?
Már megmondtam, hogy kilépek.
Még nem vacsoráztál, ugye?
Ne egyél szemetet, vegyél inkább rendes kaját ebből a pénzből!
Jól van, holnap találkozunk.
Egyébként... úgy tűnik, már megvannak a vizsga eredményei.
Hogyhogy te meg csak itt alszol, mi?
11345, 11345, 11345.
1-1-3-4...
Szia, apa.
Már megint ittál?
Azt hiszem, akkor biztos ünnepeltek valamit.
Milyen népszerű vagy...! Ugye?
Nem, még nincs eredmény.
Igen. De hamarosan közzéteszik majd.
Nem a rendőrség az egyetlen, amit kinéztem magamnak. Más munkalehetőségek előtt is nyitott vagyok.
Igen.
Hallom, egy hölgy a te nevedet szólongatja. Most leteszem.
Igen, vigyázz magadra hazafelé!
Szia!
Ha jobban belegondolok, lehet, hogy nem a titkos jótevő az.
Biztos vagyok benne, hogy olyasvalaki lehet, aki állandóan a közelünkben van.
Igen.
Jó estét!
Nocsak, uram.
Nézzenek oda!
- Hát újra találkozunk. - Gyakran jár ide?
- Törzsvendég vagyok. - Értem...
Törzsvendég?
- A vendégem vagy, ahogy ígértem. - Köszönöm.
Jártál már itt?
A férfi, akit figyeltem, gyakran megfordult itt.
Akkor már értem.
Látom, egyedül jöttél. Ha jól sejtem, neked is kicsit nyomott a hangulatod, akárcsak nekem.
Hát persze.
- Olyan sokat tanultál erre... - Ne fáradjon!
Akkor folytasd tovább a munkát a cégemnél!
Ne is beszéljünk rólam! Maga miért ilyen szomorú?
Nos... az élet néha úgy hozza, hogy az ember nem teheti meg azt, amit igazán szeretne.
Ott a család, a pénz...
És én nem nyomozhatok valami után, még akkor sem, ha szeretnék.
Köszönöm.
Mondják, hogyan ismerkedtek meg?
- Nos, a cég, melynek dolgozok... - Miért ennyire kíváncsi erre?
Rendőrtiszt vagyok. Most örül?
Értem...
Ha már rendőrnek készülsz, hadd kérdezzek valamit!
Adott egy bűntény, ahol az elkövető részeg embereket fosztogat.
De ez a tolvaj nemcsak a pénztárcájukat veszi el,
hanem ellopja a gatyájukat és a cipőjüket is, aztán meg elégeti azokat!
Mit jelenthet ez?
Arra gondolok, hogy lehet, hogy így akarják megjelölni a területüket.
Mintha azt akarnák ezzel mondani, hogy „itt én vagyok a góré, a többiek jobb, ha be se teszik a lábukat”.
Vagy ilyesmi.
Hm... Megjelölni a területüket...
Csapos! Kérek még egy ilyet!
Máris!
Vagy lehet, hogy így akartak üzenni valakinek.
„Ezt én csináltam”.
Ugyan mi értelme van egy ilyen üzenetnek? Mi olyan különös benne?
- Hallottam, miről beszéltek. - Kérem, ne hallgatózzon!
- Elnézést... - Nos?
Egy ilyen hír a közösségi oldalak miatt hamar elterjed.
„Egy ilyen szörnyű bűnténnyel megbélyegeztem ezt a környéket, ezért ne is gyertek errefelé!”
Egy ilyen üzenet futótűzként képes terjedni.
Ugyan mi haszna származna egy ilyen üzenetből bárkinek?
Ó, tényleg, ott a Hallyu Core Mall bevásárlóközpont.
A kivitelezők épp azon fáradoznak, hogy elkergessék a régi üzletek bérlőit, hogy elkezdhessék a beruházást.
Lehet, hogy felbéreltek valakit egy ilyen munkára.
Ha az ő vezetőjüket elkapja és sikerül lecsuknia...
Ez egészen szórakoztató.
Mondja, korábban mivel foglalkozott?
Mindig is ilyesmivel foglalkoztam.
Ó, valóban?
Ja igen! Ha Hwang úr holnap esetleg erre járna,
megtenné, hogy megkérdezi tőle, hogy ismerte-e ezt a férfit?
Miért pont őt?
Csak kérdezze meg a kedvemért! Köszönöm!
Uram... nem látom önt sehol.
Itt vagyok, itt vagyok!
Uram... az arca...!
Miért kell egyáltalán szóba hoznod? Már így is eléggé fáj!
De tegnap két embert is megtámadtatok. Hogyhogy semmi visszhangja a dolognak?
Az emberek nem szokták az ilyesmit feltölteni a közösségi oldalakra?
Na és a rendőrség mit csinál, hogy még csak nem is erről szólnak a hírek?
Készítsünk mi képeket, és töltsük fel a netre magunk?
Rendben.
Szeretném, ha rendesen elvégeznétek a munkát, amit rátok bíztam!
Jól van, akkor holnap legyen három áldozat.
Még valami! Ha elkapnának titeket, azt kell vallanotok, hogy mindent egyedül csináltatok!
Így kell tennetek, hogy gondoskodni tudjak rólatok és a családjaitokról!
- Megértettétek? - Igen.
Akkor nyomjunk egy hajrát, és mehettek is!
- Hajrá! - Hajrá!
Jól van, menjetek!
Oké, itt valami bűzlik, nem gondolod? Menjünk!
Jaj, ne! Miért ittál ennyit? Majd fogunk neked egy taxit!
- Nem, erre! - Inkább szálljatok be a rendőrautóba!
Mit művelnek?
Ittas személyek ellen tervezett rablási szándék megalapozott gyanújával le vagytok tartóztatva.
Jogotokban áll hallgatni.
Erre!
Így már nem is olyan vicces a dolog, ugye srácok?
- Junhi. - Igen?
Folytatnunk kell a munkát! Van egy bár, ahová be kell néznünk!
Ez az a férfi, akit követett. Seo Junseok.
De akkor miért van a fotója a nyomozónál?
Történt valami?
Jut eszembe! Dolgom van! Mennem kell!
- Elmegy? - Igen.
Jöjjön máskor is!
Nos... jól van.
Egy pillanat!
- Jaj, mi legyen? - Tényleg ő az!
- Van önnél maszk is? - Hogy mondja?
Tudom, hogy váratlanul éri a kérdés, de van maszkja...?
Maszk?
Maszk.
- Pont ugyanolyan! - Most mi legyen?
Seoan...
Shiyun...
Magyar felirat: Brigi (brigichan@hotmail.com)
Angol felirat: DramaFever
http://yisanprojekt.hu/
Ez egy ingyenes fansub, rajongóktól rajongóknak. Kereskedelmi forgalomba NEM hozható!
This is a FREE fansub. NOT for SALE!!! Get it for FREE @ d-addicts.com