Klónozásos szökevénydráma - Duel.
Magyar felirat: Brigi (brigichan@hotmail.com)
A segítségét kértem!
Segítenie kellett volna nekünk!
Hinnie kellett volna nekem!
Uram! Rendőr bácsi!
Én tényleg nem ismerem ezeket az embereket! Ők idegenek!
Nyugodj meg!
- Rendőr bácsi! - Most már biztonságban vagy.
Nem hazudok!
- Köszönöm, biztos úr! - Kérem, segítsen rajtam!
- Hé, Jang Deukcheon! Mit csinálsz? - Rendőr bácsi! Rendőr bácsi!
- Gyere már! - Rendőr bácsi!
- Igen, máris...
- Igyekezz! - Rendben...
Képzelje magát az én helyembe,
Jang Deukcheon nyomozó!
Nem foglalkozott velem, amikor segítségért könyörögtem!
Az utcán kellett meghalnia valakinek, akit nagyon szerettem!
Végig kellett néznem, hogy a földön fekve meghal!
Fel tudja fogni, milyen érzés volt ez?
Ne! Kérlek, ne halj meg!
Kérlek, ne halj meg, anya! Anya!
Maga miatt halt meg!
Minden a maga hibája volt!
Lee Seongjunt és Lee Seonghunt,
a két emberi klónt...
... nem a férjem készítette.
Hanem én.
~ Duel - 11. rész ~
Kér egy csésze teát?
Amit az imént önnek mondtam,
teljesen személyes, és mindenképpen titokban kell tartania!
Azt hiszem, már ön is rájött,
hogy az illegális kísérletről, melyet itt, a Sanyeong berkeiben hajtottam végre,
a világ sohasem szerezhet tudomást.
Ez így van.
Hogy őszinte legyek, nem számítottam rá, hogy ennyi mindent elmond majd.
Azért kerestem fel önt, mert meg akartam bizonyosodni róla, hogy igazam van.
Hirtelen azonban kíváncsivá tett,
miért mondta el nekem titokban, négyszemközt az igazságot.
Azért, mert...
Úgy gondoltam, hogy nem válaszolna a kérdésemre,
ha nem lennék én is őszinte önnel.
Mi volna ez a kérdés?
Honnan tud... Lee Seongjun és Lee Seonghun létezéséről?
Ez nem egy bonyolult kérdés.
Egy emberrablási és emberölési ügy gyanúsítottjai, melyben épp vizsgálódok.
Egészen pontosan az egyikük a tettes,
a másikat pedig a rendőrség hamisan vádolja ennek elkövetésével, és épp szökésben van.
Azt akarja mondani,
hogy életben vannak?
Seonghun is...
... és Seongjun is?
Igen, így van.
De jó ezt hallani...!
Uram... jól van?
Igen... Seongjun!
Ez a rohadék...! Kapd el ezt a szemetet!
- Nyomorult! - Uram!
El kell innen vinnünk Suyeont!
Előbb vigyük őt innen!
Suyeon...! Igen, Suyeon!
De ő...
Majd én szemmel tartom őt!
Jól van, máris visszajövök!
Jó? Mindjárt visszajövök!
Fogd meg ezt! Várj meg itt!
Suyeon!
Hogy merészeled...? Hogy merészelsz félbeszakítani?
Hogy merészeled? Miért?
Ki vagy te, hogy feltartóztass?
A bátyád vagyok!
Én vagyok a bátyád!
Végre emlékszem mindenre!
Most már tudok mindent, Seonghun!
Miért csinálod ezt?
Miért raboltad el Suyeont? Miért bántod az embereket?
Nem kellene ezt tenned!
Kérlek, hagyd abba, Seonghun!
Miért? Miért ne tehetném?
Miért ne bánthatnék másokat?
Mi?
Miért csak nekem kellene szenvednem?
Miért egyedül nekem fájjon minden?
Kérem...! Kérem...!
Megteszek bármit, amit csak kérnek! Ezért kérem...!
Kérem! Kérem!
Kérem!
Ne! Ne! Ne!
Mi ez a hátadon?
Ne...! Ne...!
Ne! Ne!
Ne merj hozzám érni!
Seonghun!
Össze lett varrva a sebed! Jól vagy?
Hadd nézzem!
Megmondtam, hogy ne érj hozzám!
Jól van.
Akkor gondoskodj magadról!
Azért keresed a szerveket, hogy életben maradhass, ugye?
Ha azért keveredtél bele ebbe az egészbe, hogy életben maradhass, akkor vigyázz magadra!
Hallgass!
Én majd vigyázok magamra!
Nekem ez nem úgy tűnt!
Akikkel ma találkoztam...
Ez a főnök és a kisasszony is megpróbált megölni engem...!
Vagyis téged!
De ti egy oldalon álltok, nem?
Miért csinálják hát ezt veled?
Miért teszik ezt?
Foglalkozz a saját dolgoddal! Undorodom tőled!
Semmi közünk egymáshoz! Ne tégy úgy, mintha aggódnál miattam!
Seonghun! Sajnálom, ami történt!
A testvéred vagyok! Kérlek, gyere velem!
Ne mondd, hogy a testvérem vagy!
Mi úgyis csak holmi klónok vagyunk!
Nem több tárgyaknál!
Miért csinálod ezt?
Mi történt veled mostanáig?
A doktornő...! Azt hittem, a doktornővel maradtál!
Ne!
Ne! Kérlek, ne halj meg!
Kérlek, ne halj meg, anya!
Anya, nyisd ki a szemed!
Anya! Anya!
Meghalt...!
- Mi? - Azt mondtam, meghalt!
Seongjun!
Gondolod, hogy tényleg újra találkozunk majd?
Ne aggódj! Találkozni fogunk!
Honnan tudod ilyen biztosan?
Bárhol is leszel, én meg foglak keresni.
Ezért ne sírj, és várj rám!
Ha ennyire aggódsz érte, miért nem próbálod meg felhívni?
Gondolod?
Inkább ne... Nem tudom, milyen helyzetben van most.
Mi lesz, ha megcsörren a telefonja, és emiatt bajba keveredik?
Egyelőre várjunk!
Mirae... Ezt már megbeszéltük... vagy tízszer. Ugye tudod?
Tényleg?
Ettől csak még jobban aggódok...
Üljünk le és várjuk meg őket, jó?
Jang nyomozó az!
Te jó ég...!
Megtalálta Suyeont?
Jól van? Nagyon vérzik!
Jaj!
Mi történt Suyeonnal?
Altatásban volt.
Nem lesz baja.
Figyeljenek rám! Kérem, vigyázzanak Suyeonra, míg vissza nem jövök!
Hová megy?
Seongjunért.
Jang nyomozó!
Akikkel ma találkoztam...
Ez a főnök és a kisasszony is megpróbált megölni engem...!
Vagyis téged!
Seongjun!
Hadd segítsek!
Tessék!
Mi történt?
Suyeon...! Hol van Suyeon?
Bevittük őt a szobába.
A szobába...?
Ikhong, hozd az elsősegélyládát!
- Egy pillanat! - Oké!
Megsérült még valahol?
Nem fáj semmije?
Nem, jól vagyok...
Egyáltalán nincs jól!
Kérem, üljön le!
Uram...
Egy szívességet szeretnék kérni öntől.
Egyelőre ne tegyen semmit Lee Seonghunnal!
Hogy érted ezt?
Mit akarnék tenni vele?
Még nem kaphatja el őt a rendőrség!
Most még nem!
Tudom, hogy nagyon sokat kérek ezzel.
De szeretném, ha adna neki még egy kis időt!
Suyeont már megtalálta. Kérem, adjon még neki egy kis időt!
A segítségét kértem!
Segítenie kellett volna nekünk!
Hinnie kellett volna nekem!
Te csak igyekezz rendbejönni!
Köszönöm, uram...
Seonghun egyébként többször nem fog Suyeon útjába állni.
Ennél sokkal sürgősebb dolga van.
Köszönöm.
Apa...?
Suyeon!
Suyeon, itt vagyok!
Itt vagyok! Minden rendben!
Most már nem lesz semmi baj!
Úgy hiányoztál, apa!
Te is nekem!
Annyira hiányoztál!
Nagyon hiányoztál!
Hadd nézzelek meg!
Inkább ne...
Csúnya vagyok, mert sírok...
Kinek a lánya vagy?
A te lányod.
Már hogy volna csúnya az én drága kislányom?
Halljam!
Akkor is szép vagy, ha sírsz!
- Tényleg? - Hát persze!
A kislányom vagy.
Köszönöm, Suyeon!
Hálás vagyok, hogy épségben visszakaptalak.
Nagyon köszönöm!
Ne sírj...!
Csúnya vagy, ha sírsz.
Valóban?
Akkor mosolyogjak?
Köszönöm, Suyeon!
Legközelebb próbáljon azért vissza is ütni, és ne hagyja magát összeverni!
Sokszor megütöttem én is...
Na persze! Nem emelt volna kezet rá,
mivel az járt a fejében, hogy testvérek...
Egyszerűen csak hagyta, hogy péppé verje önt.
Egyébként hogy sikerült elmenekülnie onnan?
Csak úgy nem hagyták volna eljönni a kórházból.
Főleg nem Suyeonnal együtt...
Ők nemcsak... Lee Yongseob doktor szerveit keresik.
Akkor mit?
Azt a vakcinát keresik... amit Lee Yongseob doktor fejlesztett ki.
Ez a valódi vakcina.
Ha ez igaz,
akkor ez azt jelenti, hogy ön és az öccse újra meggyógyulhat.
Pontosan.
Sajnos csak ennyire emlékszem.
Másra nem.
Nem tudom, kinek adhatta át a vakcinát.
Rákerestem Han Yura doktornőre, ahogy kérte.
Valami hasonló történt vele is, mint a férjével, Lee doktorral.
Lee Yongseob 1991-ben eltűnt,
és 1993-ban holtan találták.
Han Yurát a férje 1993-as halála után 12 éven át eltűntként tartották számon.
Amerikában a Johns Hopkins Intézet őssejtkutató csoportjának tagja volt.
A férje halála után felmondott,
és visszajött Koreába.
Utána semmit nem tudni róla.
De 12 évvel később, 2005-ben váratlanul kinevezték a Sanyeong kutatólaborjának vezetőjévé.
Vagyis ez azt jelenti, hogy 12 éven át illegális kísérleteket folytatott.
Az tűnt számomra igazán zavarosnak,
hogy kettejüknek miért volt szüksége ilyen sok kísérletre.
A pénz kedvéért? Vagy a dicsőségért?
Bizonyára mindkettőért.
Nem hinném.
Van még valami?
Egy eset a bűnügyi nyilvántartásból.
Ez az első nyom róla Koreában.
Két hónappal azelőtt, hogy a Sanyeong Kutatólaborjának vezetőjévé nevezték volna ki,
autóbalesetet szenvedett.
- Ő okozta a balesetet? - Nem, ő volt az áldozat.
Egy hónapot töltött kórházban.
De a baleset okozója csak felfüggesztettet kapott.
És felmerült annak a gyanúja is,
hogy az Ügyészség nyomást gyakorolt az ügyre.
- Az Ügyészség? - Igen.
De az ügyész akkoriban...
Mi a baj? Ki volt az?
Wu Byeongcheon úr volt,
a mostani főügyész.
Miért? Miért ne tehetném?
Miért ne bánthatnék másokat?
Miért csak nekem kellene szenvednem?
Miért egyedül nekem fájjon minden?
Mi ez a hátadon?
Ne merj hozzám érni!
Mi történhetett veled azóta?
Csak nem kísérleteztek rajtad megint?
A doktornő...! Azt hittem, a doktornővel maradtál!
Meghalt...! Azt mondtam, meghalt!
Seonghun...!
Lee Seonghun!
Hogyhogy...?
Miért nem alszol?
Nem tudtam elaludni...
Ön miért nem alszik?
12 éves korodban szakadtál el Seonghuntól, ugye?
Igen.
Annyi idős lehettél, mint most Suyeon.
Ez pontosan mikor történt?
12 évvel ezelőtt. 2005-ben.
2005-ben...
Miután elszakadtatok egymástól,
tudod, mi történt vele, vagy hogy mivel foglalkozott?
Nos, nem igazán.
De nem hinném, hogy boldog volt.
Miért kérdezi?
Csak úgy...
- Most aludj...! - Rendben...
Most, hogy Suyeon visszatért közénk,
önnek is aludnia kellene egy jót.
Jól van...
- Seongjun... - Igen?
Köszönöm, hogy segítettél megtalálni Suyeont.
Ezt meg fogom hálálni.
Képzelje magát az én helyembe, Jang Deukcheon nyomozó!
A segítségét kértem!
Segítenie kellett volna nekünk!
Hinnie kellett volna nekem!
- Kérem, maradjanak csendben! - Engedj el!
- Ne pofázz! - Maradjanak csendben, kérem!
Elnézést! Elnézést!
Elnézést! Kérem, segítsen rajtunk!
Uram! Rendőr bácsi!
- Igen? - Kérem, segítsen rajtunk!
Mi a baj, fiam?
Mi történt?
Elnézést, el tudna juttatni minket Szöulba?
Vagy csak valahova a közelbe!
Nem, inkább csak segítsen nekünk kijutni erről a helyről!
Nem igazán értem, miről van szó...
Valaki üldöz minket!
Hogy mondja?
Ki üldözi önöket?
Később majd elmondom a részleteket!
Kérem, segítsen nekünk egy kicsit...!
Kérem, csak egy kicsit segítsen nekünk, hogy kijuthassunk innen!
De akkor is el kell mondania nekem, mi történt, hogy segíthessek!
Kérem, uram!
Rendben...
Jól van, akkor egyelőre jöjjenek velem!
Menjünk!
Menjünk! Gyere!
Egy pillanat!
Mit óhajt?
Jó estét!
Ügyész úr, mi szél hozta erre?
Beszélhetnénk egy pillanatra?
Persze. Várj meg itt!
Máris visszajövök.
Mi a baj?
Ezek itt ketten az áldozatok egy ügyben, amiért én felelek.
Azt hiszem, annyira sokkolták őket a történtek,
hogy még mindig annak a téveszmének a rabjai, hogy valaki üldözi őket.
Ezért egy jó intézetbe próbáltam bejuttatni őket,
de az odaszállítás alatt megszöktek a felügyeletem alól.
Kissé kusza lett minden...
De örülök, hogy rájuk találtam.
Köszönöm a segítséget!
Hagyja csak! Én nem is csináltam semmit.
Várjon! Ez nem így történt!
Nem tudom, mit mondott önnek, de hazudik!
Kérem, nyugodjon meg! Most már minden rendben.
Immár biztonságban van.
Gyere velem, fiam!
Rendőr bácsi, nem hazudunk!
- Ne! - Rendőr bácsi!
Én tényleg nem ismerem ezeket az embereket! Ők idegenek!
Most már biztonságban vagy.
- Nem hazudok! - Köszönöm, biztos úr!
- Nem tudjuk, kik ezek! - Hé!
- Jang Deukcheon! - Rendőr bácsi!
- Mit csinálsz? Gyere már! - Rendőr bácsi!
- Igyekezz! - Rendőr bácsi!
- Igen, máris... - Rendőr bácsi!
- Gyere már! - Rendben...
Kedvesem...
Szerinted helytelenül döntöttem?
[A néhai Lee Yongseob emlékére]
Drágám...!
Juhi...!
Mihez fogok kezdeni?
Nélkületek mihez kezdhetnék?
Han Yura doktornő?
Igen? Mi történt?
A vezérigazgató úr látni kívánja önt.
Miért szeretne beszélni velem?
Általában ő szokott eljönni az irodámba.
Elnézést, siettem!
Nem a mostani Park Seryong igazgató úr, hanem az apja, Park Sanyeong keresi önt!
Hogyan?
Magához tért?
Nemcsak hogy magához tért.
Meg fog lepődni, ha meglátja őt.
Apa!
Édesapám!
Apa!
Igen...! Itt vagyok, kincsem!
Drága kislányom!
Még szebb vagy, mint korábban!
Apa! Van fogalmad róla, mennyit aggódtam érted?
Hát persze!
Az orvostól hallottam mindent,
hogy mennyi szenvedésen kellett keresztülmenned, hogy gondoskodhass rólam!
Semmiség...
Neked nehezebb volt.
Nem is tudod, milyen boldog vagyok, hogy így láthatlak!
Igaz. Most már minden rendben lesz.
Mostantól bármit is szeretnél csinálni, megengedem!
Megveszek neked mindent!
Komolyan, apa?
Hát persze!
Jaj, de jó!
Akkor... mit kérjek elsőként?
Úgy hallottam, látni kívánt, vezérigazgató úr.
Igen, Han doktornő.
Rég találkoztunk.
Kérem, hagyjanak minket magunkra!
Igenis, uram!
Vigyázz magadra!
Szervusz, kislányom!
Jól van, apa! Vigyázz magadra!
Apa?
Igen?
Igen, Suyeon. Itt vagyok.
Mi történt? Valami baj van?
Ugye most nem csak álmodok?
Hogy mondod?
Persze, hogy nem álmodsz.
Szeretnél megbizonyosodni róla? Látod?
Nem álmodsz, ugye?
Úgy néz ki...
Nem álmodok.
Alszok még egy kicsit, apa.
Jól van. Persze, aludj csak!
Aludj még! Sokat kellene pihenned!
Sokat kell aludnod!
Pihenj csak!
Szia Yushik!
Te, Deukcheon. Tudod, az a fickó, akit átadtatok nekünk...
Már akartalak is hívni miatta.
Ami őt illeti...
Azt hiszem, egy ideig szemmel kellene tartanunk őt.
Meg kellene néznünk, hogyan alakul...
Nincs mit néznünk rajta.
Eltűnt.
Mi?
Hogy érted azt, hogy eltűnt?
A saját lábán sétált ki a rendőrségről.
Micsoda?
Úgy értem...
A parancsnok váratlanul bejött a részlegünkre,
és azt mondta, engedjük szabadon őt.
Szerintem a parancsnokra rászóltak fentről.
Ki volt ez a fickó?
Te, Yushik, na és a kórház, amiről beszéltem neked?
Utánanéztél?
Annak a kórháznak Szujuriban?
A kórház tényleges tulajdonosa Park Seojin.
Ő annak a Park Sanyeongnak a legkisebb gyermeke,
aki a Sanyeong Gyógyszeripari Vállalat vezérigazgatója.
Sanyeong Gyógyszeripari Vállalat?
Akkor a nő, akit kisasszonynak szólongattak, a tényleges tulajdonos?
Suyeon nem a Sanyeong Gyógyszeripari Vállalat segítségével kapta az őssejtterápiát?
Meglepő, hogy minden így összefügg.
Valami itt nekem bűzlik.
Figyelj, Yushik! Hadd kérjek tőled még egy szívességet!
Utána tudnál nézni,
hogy jelenleg ki az, aki a Sanyeongért érdemben felel?
Persze. Számíthatsz rám!
- Az emberrabló! - Ó, tényleg!
Na és az emberrabló?
Nem tudod, merre lakik?
Bár mostanra már biztos elmenekült.
De szétnézhetnénk a háza környékén.
Azt majd meglátjuk.
Ha képesek még a parancsnokot is rávenni arra, hogy valakit szabadon engedjen,
nincs értelme elkapkodnunk a dolgot.
Nem értem, mi folyik itt.
Jól van.
- Várj, na és Suyeon? - Igaz! Hé!
Hogy van a mi drága Suyeonunk?
Hé, hogyhogy a ti Suyeonotok? Ő az én lányom!
Hülye.
Jól van, ne aggódj!
- Semmi baja. - Hadd beszéljünk vele!
Hadd beszéljünk vele!
Hadd halljuk legalább a hangját!
Nem lehet. Most alszik.
Alszik?
Srácok... Suyeon alszik.
- Még mindig? - Jaj már!
Akkor estére elmegyünk hozzátok, és viszünk harapnivalót is.
Elmegyünk meglátogatni őt.
Várj, várj! A mai napot együtt szeretnénk tölteni!
Gyertek el máskor!
Ma velem kell játszania.
Milyen gonosz vagy...
Bánom is én! Jól van!
Érezzétek jól magatokat Suyeonnal!
Jól van. Köszönöm.
Köszönöm, hogy segítettetek.
Sziasztok!
Igen?
- Hol vagy most? - Mit gondolsz, hol? Itthon.
Jól van. Úton vagyok feléd.
Jól van. Igyekezz!
Sokmindenről kell beszélnünk.
Valóban? Az jó.
Faszfej!
Ez lesz az utolsó alkalom, hogy így viselkedhettél!
Jó látni, hogy jól érzi magát, uram.
Jó látni, hogy jól érzi magát, doktornő.
Egy hónapig kómában volt.
Az a rohadék...!
Csak azt akartam, hogy ráijesszen önre,
de kis híján halálra gázolta.
Sokan képtelenek megérteni, amit mondok.
Nem könnyű a megfelelő embereket magunk köré gyűjteni.
Embernek tartja magát egyáltalán?
Hogy kérhette, hogy készítsem el a tulajdon férjem klónjait?
Igen, ezek a kezek végezték el a munkát!
Túl későn tudta meg. Miért engem okol ezért?
Ne bánjon így a kezeivel!
Sokkal fontosabb dolgok várnak még önre.
Park Sanyeong!
Nem fogok többé magának dolgozni!
Ha meg akarja menteni Seonghunt,
akkor kénytelen lesz.
Hogy érti ezt?
Amíg ön kómában feküdt,
- a klónozás hátulütői... - Mi?
A szervein az öregedés jelei kezdtek mutatkozni.
Hiszen csak 12 éves!
Ilyen hamar?
A kutatócsoport szerint gyorsabb lefolyású lesz, mivel ilyen korán elkezdődött nála.
De ezt ön jobban érti nálam.
Mi köze ehhez önnek?
Eleve nem is érdekelte önt a klónozás!
Ez csupán egy módszer volt, amivel őssejtkutatást végezhettünk!
Igen, egy módszer!
De ez nem jelenti azt, hogy nem érdekelt.
Oly sok pénzembe került létrehozni őket.
Hogy képes így bánni más, emberi lényekkel,
csak hogy a saját életét meghosszabbíthassa?
Ezek nem emberek!
Ezek csupán termékek, amik az én pénzem segítségével készülhettek el.
Ráadásul most már csak egy marad belőlük.
Jól meg kell fontolnunk, mit kezdünk majd vele.
Hogy érti ezt?
Hogy érti azt, hogy már csak egy maradt?
Sajnálom, hogy ezt kell mondanom.
De egy balesetben életét vesztette, míg a maga barátjával menekülni próbált.
Tudja, Lee Seongjun.
Seongjun... miattam...!
Mindennek én vagyok az oka...!
Szóval most már foglalkozhat a vakcinával.
Nem csak engem fog vele megmenteni.
Lee Seonghun... magának is fontos.
Akkor... ezt igennek veszem.
Meglepő, hogy aggódott az egészségi állapotomért.
A vakcinának működnie kell, hogy megmenthessem vele Seonghunt.
Értékelem az őszinteségét.
Engedje végre, hogy találkozhassak Seonghunnal!
Így szólt a megállapodásunk.
Pontosan ezért kérettem most ide.
Lee Seonghun... megszökött.
Mielőtt én ágynak estem, gondosan ápolták őt.
De a fiam nem tudott rendesen foglalkozni vele.
Sajnálom, Han doktornő.
Ha Seonghun nincs itt, nekem sincs okom többé a Sanyeongnál maradni.
Üljön vissza!
Ha most innen kisétál, nem lesz vakcina Seonghun számára.
Ezt ön is nagyon jól tudja.
Mindez az én pénzemen készült.
Az engedélyem nélkül nem kaphat belőle.
Amíg idefelé tartott, a biztonsági szolgálat embereivel az összes készítményt zároltuk.
Vagyis itt kell maradnia a Sanyeongnál, akár tetszik, akár nem!
- Hát megjöttél. - Igen.
Ez igazán udvariatlan volt.
Pedig ezt neked készítettem elő, miután megtudtam, hogy jössz.
Lee Seonghun!
Kezdettől fogva együtt dolgoztatok Seongjunnal?
Együtt terveltétek ki ezt az egészet?
Tudod nagyon jól, hogy gyűlölöm Seongjunt.
Ne engem okolj ezért!
Te rontottál el mindent, amiért rossz embert vittél magaddal, Cha Gilho. Nem igaz?
Most, hogy még Jang Suyeont is elvesztetted, kíváncsi leszek,
mihez kezd majd veled a főnököd.
Azt hiszed, érdekli őt a lány?
Lee Seongjunnál van a valódi vakcina!
Hogy érted azt, hogy az igazi vakcina?
Nyilvánvaló, hogy nem lehetsz Lee Seongjun társa,
látva, hogy az egészről nem tudsz semmit.
Hogy érted ezt?
Miért kellene elmondanom?
Te sem osztottad meg velem a lista tartalmát.
Szóval ilyen érzés?
Bizonyára szórakoztató volt nézni, ahogy könyörgök a listáért,
mint ahogy most te is teszed.
Haragtartóbb vagy, mint gondoltam volna.
Seggfej!
Van fogalmad róla, hányszor meg akartalak ölni?
Tényleg fel kell sorolnom mindet?
Nem, nem kell.
Úgyis ez lesz az utolsó alkalom.
Tudom.
Most már semmi sem tart vissza,
mivel Lee Yongseob szervei használhatatlanok.
De a főnököd még nem ölt meg, és továbbra is maga mellett tart engem.
Biztos vagyok benne, hogy úgy jöttél el hozzám,
hogy nem szóltál róla neki, holott alig várod, hogy megölhess.
Nem igaz?
Képtelen vagy abbahagyni, mi?
Ég veled!
Most pedig halljam,
hol van a valódi vakcina!
Jó napot kívánok!
Az Ügyészségről jöttünk.
Az Ügyészségről? Miben segíthetek?
Lehetséges volna, hogy beszéljünk a vezérigazgató úrral?
Kértek időpontot?
Nem.
Megtenné, hogy megmondja neki, hogy annak a kutatásnak az ügyében nyomozunk,
melyet 24 évvel ezelőtt hajtottak végre?
Egy kis türelmüket kérném!
Itt vagyunk, de még parancsunk sincs.
Ha mindez 24 évvel ezelőtt történt, bármiről is van szó,
az ügy már elévült. Gondolja, hogy találkozik majd velünk?
Úgysem azért jöttem, hogy a vezérigazgató úrral beszéljek.
Azért vagyunk itt, hogy valamiről megbizonyosodjunk.
Megbizonyosodni? Miről?
[Főügyész úr]
Nocsak...
Gyorsabb, mint gondoltam volna.
Lee Yongseob doktor emlékei?
Lehetséges volna, hogy ugyanarra emlékszel, mint én?
Ezért ölted meg Jin Byeongjunt és Choi Jushikot?
Most már értem.
Végül az a szabadság, mellyel még mindig rendelkezel,
csakis Lee Seongjunnak köszönhető,
akit úgy gyűlölsz!
A főnököm azt hiszi,
emlékszel arra, amire szüksége van.
Ez igaz.
Milyen kár...
Én nem emlékszem semmire.
Ne szórakozz velem!
Számodra befellegzett!
Ha a főnököm ezt megtudja...
Azt nem engedhetem.
[Han igazgató úr]
Igen?
Cha Gilhónak egészségügyi problémái akadtak.
Mostantól közvetlenül velem kell tartania a kapcsolatot.
Egyébként...
Ha még egyszer olyasvalami történik, mint tegnap,
gondoskodok róla, hogy nemcsak ön, hanem a vezérigazgató úr is szenvedjen a következmények miatt.
Szóval Lee Seongjun tudja, hol a valódi vakcina.
Kész is. Hadd nézzelek!
Csinos vagy. Nézd csak meg!
Tetszik?
Igen! Gyönyörű!
Köszönöm...
Az én nevem Ryu Mirae.
Tegezz csak nyugodtan!
Köszönöm, Mirae!
Én vettem neked ezeket a ruhákat. Miért neki köszönöd meg?
Én is készültem egy ajándékkal.
Biztos vagyok benne, hogy Suyeon ennek még jobban fog örülni.
Tessék! Ez a tiéd!
Mi ez?
Nyisd csak ki!
Miért költött rá ennyit?
Hadd segítsek!
Nyisd csak ki!
Nahát! Rózsaszín!
És ez még nem minden! Meglepetés!
Nahát! Neked is ugyanilyen van?
Igen. Nekem is tetszik a rózsaszín,
ezért vettem neked is ugyanilyet.
Elmentettem a számomat a telefonodban,
ezért hívj bátran, amikor csak szeretnél!
Úgy lesz!
Ugye így kell bekapcsolni?
Ejnye... Ennyi ajándék mellett az apáddal már nem is foglalkozol...
Suyeon. Kinek a lánya vagy?
Még mindig a te lányod,
de jelen pillanatban ez a telefon most jobban tetszik.
Mi?
Miért kellett ennyi ajándékkal elhalmozni őt,
hogy így elválasszon minket egymástól?
Igaza van... Az én ajándékomról már meg is feledkezett.
Milyen gyerekes...
Nem gondolod?
Igazán hálás vagyok mindkettejüknek.
Mi a baj?
Még mindig ennyire szokatlan?
Igen. Nagyon.
Hogy hasonlíthatnak így egymásra?
Nem tudom... talán azért, mert testvérek vagyunk.
Egy pillanat! Őt miért tegezed, mintha a nővéred lenne, engem meg miért magázol, mintha vénember volnék?
Tudod, én sokkal fiatalabb vagyok nála.
Mi?
Hogy mondta?
Fiatalabb, mint én?
- Nem mondtam semmit... - Dehogynem!
Hány éves?
Mi a baj? Legyen őszinte!
24 éves vagy, nem?
- Tessék? - Mi?
3 évvel fiatalabb nálam?
Én végig magáztam, mikor 27 éves vagyok...
Ön pedig hagyta, mikor csak 24 éves?
Ugyan mit számít? Csak 3 év a különbség.
Köztünk 20 év a különbség,
mégis úgy beszél velem néha, mintha a haverja lennék.
Nem igaz?
Suyeon! Volna kedved fagyizni egyet?
Igen!
Miről beszélsz? Nem ehetsz fagyit!
Előbb meg kell vizsgálnia őt egy orvosnak!
Nem szükséges.
Abban a kórházban folyton csak vizsgáltak.
Azt mondták, hogy már meggyógyultam, és nem vagyok többé beteg.
Hogy bízhatnánk azokban az eredményekben? Újra meg kell vizsgálniuk téged!
Gyűlölöm a kórházakat!
Szeretnék együtt lenni veletek!
Igaza van. Úgy hallottam, rendszeresen megvizsgálták őt ott.
Igaz. Bizonyára nagy stressz volt ez számára egy ilyen fura helyen.
Nem vagyok ugyan orvos, de azt hiszem, ha egy napot eltölt az édesapjával,
az sokkal többet segít majd neki.
Hallottad őket. Még szerintük is jó ötlet lenne.
Jaj, nem is tudom...
Akkor majd holnap elmegyünk a kórházba.
Mit szólnál hozzá, ha a mai napot kikapcsolódásra szánnánk?
Na?
Te vagy a legjobb!
Ejnye...!
Mi jót csináljunk ma?
Mihez volna kedved?
Éhes vagyok! Együnk valami finomat!
Azt mondod?
Jaj, kimerültem!
Remélem, nem kellett sokat várni rám!
- Ne aggódj! - Semmi baj.
Rengeteg volt a dolgom, ráadásul a híd közelében volt egy nagy baleset is.
Örökkévalóságnak tűnt, mire átverekedtem magam a forgalomban!
Nem én szenvedtem balesetet, szóval jól vagyok.
Ez kinek a kocsija?
Ez a te kocsid, Seongjun?
Honnan szerezted?
Kölcsönvettem.
Gondoltam, szükségünk lesz egyre.
Rajta, szálljunk be!
Szálljunk be, Suyeon!
Mirae.
Ezt a kocsit bármikor kölcsönkérheted, amikor csak szeretnéd.
Mi? Miért kérném kölcsön, mikor van saját kocsim?
- Tudod... - Kisasszony...
Bocsásson meg! A kocsi hátulja...
Kicsit megsérült.
Hogy mi?
Jaj ne!
Megmondtam, hogy vigyázzanak rá! Még fizetnem kell a törlesztőrészleteket!
Próbáltam vigyázni rá, de...
Sajnálom. Egy másik kocsi hátulról nekünk jött.
Jóvá fogom tenni. Hosszú távon ki fogom fizetni a javíttatását.
Én is sajnálom. Akkor történt, amikor apa megpróbált megmenteni.
Mirae, ne aggódj!
Amikor csak szeretnéd, elviszlek vele.
Ikhong bácsi! Ez most nem a legjobb pillanat erre...
Mi? Úgy gondolod?
Akkor amint erről gondoskodtunk,
kölcsön kell adnod nekem ezt az autót! Aztán tartsd is be, amit ígértél!
Természetesen.
Használd, amikor csak szeretnéd!
Mindenki bekötötte magát?
Akkor indulunk is!
Suyeon, mit szeretnél tetetni a szendvicsedbe?
Bacon, tonhal, sonka, sajt és sok más közül választhatsz.
Szeretnék egy kicsit mindegyik öntetből.
És sok-sok sonkát szeretnék az enyémbe!
Rendben, várj egy kicsit!
Suyeon, nem gondolod, hogy az egy kicsit sok lesz?
Jól van ez így.
El is készült!
Ez Suyeoné.
Sok-sok sonka és egy csomó öntet.
Ez hatalmas!
Jó étvágyat!
Suyeon, nem gondolod, hogy az túl nagy neked?
Bele tudsz harapni rendesen?
Nem hinném, hogy könnyű lesz, de majd igyekszem.
A barátaim mindig azzal dicsekedtek, hogy milyen finom itt a kaja,
de még nem volt alkalmam megkóstolni.
Kíváncsi vagyok, hogy lesz-e olyan finom, amilyennek elképzeltem.
Suyeon, neked aztán jó nagy szád van!
Akkora, mint egy vízilónak!
- Ízlik? - Igen.
Ma csak azt fogunk enni, amit te szeretnél, Suyeon!
Mondd csak, van más is, amit szeretnél még enni?
Nincs más, amit enni szeretnék. Csinálni viszont annál inkább.
Csinálni szeretnél valamit? Mit?
Ügyes vagy! Szépen csinálod!
Fogod rendesen, ugye?
Persze! Nem engedem el!
- Ugye még nem engedted el? - Nem, dehogy!
- Ne aggódj! Hajts tovább! - Ne engedj el!
Dehogy, foglak! Nem engedtem el!
Ha elengedsz, az árulás!
Sosem árulnálak el téged!
Fogom szorosan!
Sosem láttam még őt ilyen boldognak.
Suyeon is milyen vidám.
Kicsi kora óta beteg volt.
Biztos nehéz volt mindig figyelni,
mit ehet, vagy hogy mit csinálhat.
Még nem késő elkezdeniük élni.
Úgy szereti őt az apja! Ugyan mi ok volna az aggodalomra?
Nézzék az én kis Suyeonomat! Csodálatos!
Őszintén boldognak tűnik.
Ez egy csodás nap.
Megérkezett a pizza!
Megjött a pizza! Nézd!
Éljen! Pizza!
Seongjun, ön nem kér?
Már épp eleget ettem.
Nem megállapodtunk, hogy akkor mostantól tegeződni fogunk? Miért magázol megint?
Igaz... mindig kimegy a fejemből...
Mostantól tekints rám úgy, mintha a nővérkéd lennék.
A nővérkéje?
Ne is álmodj róla!
Hogy mondod? Akkor továbbra is idegenként akarsz bánni velem?
Na és ha úgy szólítanálak, hogy „Mirae kisasszony”?
Jól van, Seongjun!
Most nézd meg ezt! Tisztára sokkot kapott!
Legyőzte, mi?
Suyeon, mit szeretnél csinálni ezután?
Van valami elképzelésed?
Igen, van.
De ez nem tevékenység, hanem egy hely, ahová szeretnék elmenni.
Hova?
Menjünk el az állatkertbe? Vagy szeretnél elmenni a vidámparkba?
Haza. Szeretnék hazamenni.
Haza? Nem szeretnél kicsit több időt idekinn tölteni?
Már így is egy csomó időt töltöttünk idekinn.
Most már szeretnék hazamenni veled, apa!
Jól van. Menjünk haza!
[Choi Johye ügyésznő]
Épp most akartam beszélni önnel, uram.
Mint láthatja, hatalmas itt a felfordulás. Épp pakolunk.
Jól van. Megengedem, hogy befejezze a pakolást.
Nem kell hazaköltöznie. A Különleges Műveletek Egységéhez helyezem át.
Mindig is szeretett volna ott dolgozni.
Hagyjanak minket magunkra egy kicsit!
- Igenis, asszonyom! - Persze!
A Sanyeong aztán jókora befolyással rendelkezik, nem igaz?
Még ön is képes volt eljönni hozzám miattuk, főügyész úr.
Ne kezdjen el emiatt pimaszkodni velem!
Még a Különleges Műveletek Egységéhez is képes elküldeni.
A Fővárosi Központi Kerületi Ügyészség bármelyik munkatársa kezét-lábát összetenné egy ilyen pozícióért.
Jobb, ha tudja, hogy ilyen lehetőség senkinek sem hullik csak úgy az ölébe.
Akkor meg tudná magyarázni, miért jött ma el ide?
Úgy vélem, mostanra sikerült épp elég bosszússágot okoznia nekem, amiért lefokoztam.
Azt hiszem, amit lehetett, azt felajánlottam. Most mennem kellene.
Holnapra kivehet egy szabadnapot! Utána jelentkezzen a Különleges Egységnél!
Egy pillanat, uram!
Ehelyett az ajánlat helyett inkább valami mást szeretnék!
Szeretném, ha újra visszahelyezné a pozíciójára Jang Deukcheon nyomozót!
- Apa. - Igen?
Amíg én nem voltam itt, sokat káromkodtál, ugye?
Hogy káromkodtam-e?
Bevallom, sokat káromkodtam, amióta eltűntél, mert nagyon mérges voltam.
De azt nyugodt szívvel mondhatom, hogy míg odavoltál, egy szál cigit se szívtam el.
- Tényleg? - Tényleg. És inni se ittam.
Teljesen leszoktam a cigiről.
Nézd csak meg!
Mit gondolsz?
Igazad van.
Látod?
Megjöttünk.
Te jó ég... itthon vagyunk.
Hát nem jó érzés, hogy itthon vagyunk? Nagyon rég nem jártam idehaza.
De. Holnap reggelire a kedvencedet csinálom majd. Tojásos tekercset.
Tényleg?
Akkor két tálka rizst kérek majd hozzá, az biztos!
Menjünk be!
Apa...
Kicsit szédülök...!
Ez a valódi vakcina.
Nagyon vigyázzon rá, Ryu nővér!
Rendben, doktor úr!
Úgy lesz.
Ryu nővér volt az...!
Miről beszélsz?
A valódi vakcinát...
... Ryu nővér rejtette el!
Az édesanyádnál volt a vakcina!
Suyeon!
Magyar felirat: Brigi (brigichan@hotmail.com)
Angol felirat: VIU
http://yisanprojekt.hu/
Ez egy ingyenes fansub, rajongóktól rajongóknak. Kereskedelmi forgalomba NEM hozható!
This is a FREE fansub. NOT for SALE!!! Get it for FREE @ d-addicts.com